Справа № 159/9198/25
Провадження № 2/159/766/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Денисюк Т.В. 
з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») через систему «Електронний суд» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №03.06.2025-100000967 від 03.06.2025 в розмірі 8633,17 гривень.
Позов мотивований тим, що на виконання кредитного договору №03.06.2025-100000967 укладеного в електронній формі 03.06.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр», відповідач отримав 3000 грн на 140 днів під 1% в день та сплатою комісії в розмірі 600 грн. 
Відповідач кредит вчасно не повернув, сплатив лише перший платіж в розмірі 666,83 грн, заборгованість за кредитом становить 8633,17 грн. 
23.12.2025 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 подав заяву про визнання позову. 
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося (частина друга статті 247 ЦПК).
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) – 02.02.2026.
Дослідивши докази у справі суд встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. 
Згідно з пропозицією (офертою), яку ТОВ «Споживчий центр» розмістив на вебсайті http://sgroshi/com.ua/ua/, позивач пропонує укласти електронний кредитний договір у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний кредитний договір, крім цієї пропозиції, складається: із заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), сформованої на сайті кредитодавця та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду). За цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сума кредиту, строк, на який він видається, проценти встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною оферти.
Суд встановив, що 03.06.2025 відповідач створив Особистий кабінет позичальника, подав заявку на отримання кредиту, в якій вказав свої персональні дані, паспорт громадянина України, номер мобільного телефону, пройшов перевірку у системі BankID Національного банку і використовуючи персональний одноразовий ідентифікатор Е586 уклав з ТОВ «Споживчий центр» електронний кредитний договір №03.06.2025-100000967. 
За умовами кредитного договору (заявки): сума кредиту – 3000 грн (п.2). Реквізити належного позичальнику платіжного засобу для надання коштів позичальнику за договором №4441*-0603; строк кредитування - 140 днів з дати його надання (п.3); дата повернення кредиту – 20.10.2025 (п.4); продовження строку кредитування не передбачена (п.5); процентна ставка фіксована у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом (п.6); комісія, пов`язана з наданням кредиту складає 20% від суми кредиту і становить 600 грн (п.8);
Сторонами погоджений графік із десяти рівних платежів по 666,83 грн. 
Згідно з довідкою – розрахунком відповідач сплатив лише перший платіж, решта заборгованості складає 8633,17 грн.
Позов підлягає задоволенню з таких мотивів.
За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.
В силу статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).
У постанові від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19 Верховний Суд дійшов висновку, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором під час укладення договору відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Матеріалами справи підтверджено укладення відповідачем з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем кредитного договору з ТОВ «Споживчий центр». 
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
До правовідносин з кредитних договорів застосовуються положення щодо договорів позики.
В силу частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору ( частина перша – четверта статті 1056-1 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). 
Відповідно до вимог частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК).
Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що після укладення договору відповідач скористався кредитом, здійснив платіж на повернення боргу, проте станом на день подання позову має заборгованість в розмірі 8633,17 грн.
Відповідач заборгованість за кредитом та правильність її розрахунку визнав, тому позов належить задовольнити в повному обсязі.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 
У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 50% сплаченого судового збору, що становить 1211,20 грн, а решту повернути позивачу з державного бюджету. 
Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 158, 247, 268, 274-278 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 509, 526, 626, 628, 638,1048, 1049, 1055, 1054 Цивільного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №03.06.2025-100000967 від 03.06.2025 в розмірі 8633 (вісім тисяч шістсот тридцять три) гривні 17 копійок та 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору. 
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 50 відсотків сплаченого ним судового збору на р/р НОМЕР_1 за платіжною інструкцією №CЦ0061808 від 12.12.2025, що становить 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Роз`яснити позивачу, що згідно із Тимчасовим порядком організації роботи із заявами про повернення судового збору за судовим рішенням Ковельського міськрайонного суду, повернення судового збору відбувається за умови відповідності поданої платником або уповноваженою особою заяви про таке повернення визначеним вимогам, форми заяв розміщені на офіційному вебсайті cуду та доступні за посиланням https://kv.vl.court.gov.ua/sud0306/pres-centr/novyny/1757515/
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.  
Повне найменування сторін:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ: 37356833.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складене 02.02.2026.

Головуючий	Т. В. ДЕНИСЮК