ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Адреса: вул. Коцюбинського, 2а, м. Ужгород, 88605 
e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua
вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Рішення

15 грудня 2025 р. м. Ужгород Справа №907/1075/25 

За позовом Акціонерного товариства “Енергетична компанія України”, м. Київ
до відповідача Басейнового управління водних ресурсів річки Тиса, м. Ужгород Закарпатської області
про стягнення 8639,70 грн, в тому числі 8105,52 заборгованості за поставлену електричну енергію, 387,61 грн інфляційних нарахувань та 146,57 трьох процентів річних,

Суддя господарського суду – Пригара Л.І. 
Секретар судового засідання – Нікулочкіна О.В. 

представники:
Позивача – без виклику
Відповідача – без виклику

СУТЬ СПОРУ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ В МЕЖАХ СПРАВИ

Акціонерне товариство “Енергетична компанія України”, м. Київ звернулося з позовом до суду до відповідача Басейнового управління водних ресурсів річки Тиса, м. Ужгород Закарпатської області про стягнення суми 8639,70 грн, в тому числі 8105,52 заборгованості за поставлену електричну енергію, 387,61 грн інфляційних нарахувань та 146,57 трьох процентів річних.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 15.10.2025 відкрито провадження у справі №907/1075/25 в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачеві строк на подання господарському суду відзиву на позовну заяву у порядку ст. 165, 251 ГПК України з одночасним надісланням копії такого позивачеві, а доказів надіслання – суду, протягом 15-ти днів з дня одержання даної ухвали, а також у цей же строк письмово висловленої позиції щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено позивачеві строк для надання суду та відповідачеві відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів з дня одержання копії відзиву. Встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив та відповідачем заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) не пізніше 14.11.2025. 
Приписами ч. 3, 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справи, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Згідно із ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. 
Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
За змістом частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН СПОРУ 

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі, покликаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії споживачу №29-12/2023 від 29.12.2023 в частині повної та своєчасної оплати вартості спожитої у грудні 2024 року електричної енергії, внаслідок чого у відповідача виникла та рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 8105,52 грн. Крім того, у зв`язку із простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання, останньому нараховано 387,61 грн інфляційних нарахувань та 146,57 грн трьох процентів річних

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України та письмово висловленої позиції щодо розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ст. 251 ГПК України суду не надав, про причини невиконання вимог суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався.
Враховуючи, що про розгляд справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду від 15.10.2025 про відкриття провадження у справі №907/1075/25 була доставлена до його електронного кабінету в підсистемі “Електронний суд” ЄСІТС), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення із приводу предмета спору, а також докази, які мають значення для розгляду справи по суті.
Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).
Відповідно до положень ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

29.12.2023 між Акціонерним товариством “Енергетична компанія України” (постачальником, позивачем у справі) та Басейновим управлінням водних ресурсів річки Тиса (споживачем, відповідачем у справі) було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №29-12/2023 (далі – Договір), пунктом 1.1. якого визначено, що цей Договір укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням порядку та умов встановлених Законом України “Про публічні закупівлі” та іншими законодавчими актами, що регулюють відносини в сфері публічних закупівель, Закону України “Про ринок електричної енергії'” та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії, як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає платне придбання товару (надання послуг).
За цим Договором постачальник постачає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб об`єктів електроспоживання споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість за спожиту електричну енергію, в порядку та на умовах, передбачених цим Договором (далі - електрична енергія або товар). Найменування предмету закупівлі відповідно до коду ЄЗС ДК 021:2015 09310000-5 “Електрична енергія” (Електрична енергія) (п. 2.1., 2.2. Договору).
В силу положень п. 2.3., 2.5. Договору, обов`язковою умовою для постачання товару споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу (далі - ОСР) договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії. Очікувані договірні обсяги закупівлі (кількість) електричної енергії за цим Договором становлять 125 000 кВт/год.
За умовами п. 3.1. Договору, строк (термін) постачання товару: з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року.
Пунктом 5.1. Договору визначено, що загальна ціна цього Договору становить 733 935 грн, у т.ч. ПДВ (20%) - 122 322,50 грн. Загальна ціна Договору може бути змінена за взаємною згодою сторін, шляхом підписання відповідної додаткової угоди за виключенням випадку одностороннього розірвання Договору у порядку, передбаченому підп. 11 п. 6.1. Договору.
Відповідно до п. 5.1.2. Договору, обсяги закупівлі електричної енергії визначені у Додатку №1 до Договору та можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та потреб споживача.
На підставі п. 5.2., 5.3. Договору, ціна за одиницю товару включає тариф на послуги з передачі електричної енергії, що затверджується НКРЕКП та всі інші складові вартості за одиницю товару, необхідні для виконання цього Договору, та не включає вартість послуг з розподілу електричної енергії. Ціна на одиницю товару з урахуванням всіх її складових встановлюється у Додатку 2 до Договору. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Підпунктами 5.3.1., 5.3.2., 5.3.3., 5.3.4., 5.3.5. Договору передбачено, що споживач здійснює оплату за фактично поставлений товар за фактичними показаннями засобів обліку електричної енергії по закінченні розрахункового періоду. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі товару (електричної енергії), примірна форма якого визначена в Додатку 5 до цього Договору протягом 20 календарних днів від дати отримання акту приймання-передачі товару (електричної енергії). При цьому споживач залишає за собою право здійснити оплату протягом 180 календарних днів від дати отримання акту приймання-передачі товару (електричної енергії). Акти приймання-передачі товару (електричної енергії) мають містити порядок розрахунку ціни за одиницю товару за відповідний розрахунковий період відповідно до порядку визначеного в Додатку 2 до Договору. Підписанням акту приймання-передачі товару (електричної енергії) сторони погоджують зміну ціни за одиницю товару. Акт оприлюднюється в системі електронних закупівель у порядку, що встановлений для додаткових угод. Акт приймання-передачі товару (електричної енергії) складається та підписується постачальником та надається споживачу для підписання. Споживач розглядає та підписує акт протягом 5 (п`яти) банківських днів або в цей же строк направляє постачальнику мотивовану відмову від його підписання. Датою підписання акту приймання-передачі товару (електричної енергії) є дата проставлення останнього підпису однією зі сторін Договору.
Як визначено п. 5.4. Договору, якщо споживач не здійснив оплату у строки, передбачені Договором, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання товару споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати за цим Договором, постачальник має право вимагати сплату пені, у розмірі 0,01 % від суми заборгованості за кожен день прострочення, що діяла у період за який сплачується пеня. У разі затримки фінансування з Державного бюджету споживачу, ця норма нарахування пені не застосовується.
За змістом підп. 1 п. 6.2. та підп. 1. п. 7.1. Договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору, а постачальник, в свою чергу, має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію.
Договір набуває чинності з “01” січня 2024 року і діє до “31” грудня 2024 року (включно), але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 13.1. Договору).
У Додатку №1 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №29-12/2023 від 29.12.2023 містяться договірні обсяги споживання електричної енергії Басейновим управлінням водних ресурсів річки Тиса на 2024 рік.
Додатком №2 до Договору є підписана та скріплена печатками сторін комерційна пропозиція, в якій, зокрема, міститься Специфікація (п. 1.1. Комерційної пропозиції), якою останніми погоджено наступні характеристики:

Найменування товару	Кількість	Од-ця виміру	Середньозважена ціна РДН, грн без ПДВ	Торговельна надбавка/знижка, грн без ПДВ	Тариф на передачу електричної енергії, грн без ПДВ	Вартість за одиницю, грн без ПДВ	Вартість за одиницю з ПДВ	
Електрична енергія	125 000	кВт*год	4,35780	0,04999999999999998	0,48510	4,8929	5,87148	

Пунктом 1.2. Комерційної пропозиції визначено договірну ціну для точного розрахунку загальної вартості.

Найменування товару	Кількість	Од-ця виміру	Середньозважена ціна РДН, грн без ПДВ	Торговельна надбавка/знижка, грн без ПДВ	Тариф на передачу електричної енергії, грн без ПДВ	Вартість за одиницю, грн без ПДВ	Вартість за одиницю з ПДВ	
Електрична енергія	125 000	кВт*год	4,35780	0,04999999999999998	0,48510	4,8929	5,87148	
 	Всього без ПДВ	611612,50	
 	ПДВ	122322,50	
 	Всього з ПДВ	733 935	

В Додатку №3 до Договору міститься технічна специфікація (інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі та документи, які підтверджують відповідність запропонованого товару вимогам споживача) в якій, зокрема, зазначено: Назва предмету закупівлі: Електрична енергія, Код за ДК 021:2015 предмету закупівлі: 09310000-5 - Електрична енергія.

Номенклатурні позиції:
№	Назва товару	Код за ДК 021:2015	Кількість товару	Одиниця виміру	
1	Електрична енергія	09310000-5 – Електрична енергія	125 000	кВт*год	

Вимоги споживача до товару:
Назва вимоги	Технічні параметри	
Строк постачання	з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року	
Місце розташування об`єкта споживача	згідно переліку	
Клас напруги	клас 2	
Група площадок вимірювання	група “Б”	
В тариф входить оплата оператору системи розподілу	не входить	
Форма оплати	Післяоплата, 20 днів	
ОСР	ПрАТ “Закарпаттяобленерго” ЄДРПОУ 00131529	

Додатком №4 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №29-12/2023 від 29.12.2023 є підписана відповідачем Заява-приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу, якою сторонами узгоджено перелік ЕІС-кодів точок комерційного обліку споживача.
За матеріалами справи судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем було надано відповідачу (споживачу) рахунок на оплату №196241219 від 19.12.2024 та акт приймання-передачі електричної енергії №19624121 за грудень 2024 року на суму 97 527,60 грн, яка в подальшому була оплачена відповідачем згідно платіжної інструкції №1134 від 20.12.2024 (копія наявна в матеріалах справи).
Водночас відповідно до реєстру оператора системи розподілу ПрАТ “Закарпаттяобленерго” №368-1224 за грудень 2024 року, позивачем було поставлено відповідачу електричну енергію у кількості 13 452 кВт/год, сукупною вартістю 105 633,12 грн, з огляду на що АТ “Енергетична компанія України” засобами поштового зв`язку надіслало відповідачу коригувальний акт б/н від 10.01.2025 до акту постачання-прийняття електричної енергії за грудень 2024 року на суму 105 633,12 грн, який останнім отримано 21.01.2025 (повідомлення про вручення міститься в матеріалах справи). 
Невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань у частині повної та своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії у грудні 2024 року стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 8105,52 грн у примусовому порядку. Крім того, у зв`язку із простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем заявлено до стягнення з останнього 387,61 грн інфляційних нарахувань та 146,57 грн трьох процентів річних.

ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ДО СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (тут – і надалі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом .
Таким чином, станом на день розгляду даного спору в суді його обставини оцінюються судом із огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.
Згідно із ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України “Про ринок електричної енергії”.
Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (ч. 6 ст. 276 Господарського кодексу України).
За змістом ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до п. 26, 68 та 84 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про ринок електричної енергії”, електрична енергія – енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу; постачання електричної енергії - продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії; споживач – фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, як, зокрема, про постачання електричної енергії споживачу (п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону України “Про ринок електричної енергії”).
Згідно з ч. 1, 2, 6, 7 ст. 56 Закону України “Про ринок електричної енергії”, постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.
Пунктами 1, 3 частини 1 статті 57 Закону України Закону України “Про ринок електричної енергії” встановлено, що електропостачальники мають право, зокрема, купувати та продавати електроенергію на ринку електричної енергії, здійснювати експорт-імпорт електричної енергії за вільними цінами; на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.
За приписами ч. 1, 2, 4, 5 та 9 ст. 72 Закону України “Про ринок електричної енергії”, роздрібний ринок функціонує для задоволення потреб споживачів у електричній енергії та пов`язаних з цим послуг. Учасниками роздрібного ринку електричної енергії є споживачі, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачам. Постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку. Оператор системи передачі та оператори систем розподілу забезпечують приєднання електроустановок споживачів до електричних мереж у порядку, встановленому статтею 21 цього Закону. Відносини між учасниками роздрібного ринку регулюються правилами роздрібного ринку та договорами між його учасниками. Правила роздрібного ринку оприлюднюються на офіційних веб-сайтах Регулятора та електропостачальників. Споживачі мають право вільно обирати електропостачальників. Споживач сплачує за поставлену йому електричну енергію та надані послуги згідно з умовами договорів, укладених відповідно до правил роздрібного ринку.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №312 від 14.03.2018 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі – ПРРЕЕ), що регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами (п. 1.1.1. ПРРЕЕ).
Відповідно до п. 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
За визначенням, наведеним у п. 1.1.2. ПРРЕЕ (тут і надалі – в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), договір про постачання електричної енергії споживачу – це домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами; постачання електричної енергії – продаж електричної енергії споживачу відповідно до умов договору.
Постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку (п. 1.2.7. ПРРЕЕ).
Згідно п. 3.1.5. Правил, електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам для укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному вебсайті, про що повідомити Регулятора.
Відповідно до абз. 1, 5, 6 п. 3.1.7. ПРРЕЕ, договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача за заявою-приєднання до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, розміщеної на офіційному вебсайті електропостачальника. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному вебсайті електропостачальника, договір укладається у письмовій формі шляхом підписання сторонами цілісного документа або обміну документами у порядку, встановленому Цивільним кодексом України та/або Господарським кодексом України та цими Правилами, у тому числі за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються, у письмовій формі, а у випадку укладення договору за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації у формі електронного документа та підписуються обома сторонами.
Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції (п. 3.1.8. ПРРЕЕ).
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України “Про ринок електричної енергії”, підп.1 п. 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.
Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України “Про ринок електричної енергії”, підп. 2 п. 5.5.5. ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
За змістом п. 4.7., 4.8. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. За наявності відповідного устаткування проведення оплати може бути реалізоване із застосуванням картки попередньої оплати. Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).
Пунктом 4.12. ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: - протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; - протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; - в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Судом встановлено, що сторонами погоджено порядок та строки оплати отриманої електричної енергії в пункті 5.3.2. укладеного між ними Договору, за змістом якого оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі товару (електричної енергії), примірна форма якого визначена в Додатку 5 до цього Договору протягом 20 календарних днів від дати отримання акту приймання-передачі товару (електричної енергії). 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Приписами ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Згідно із ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
У ст. 204 Цивільного кодексу України зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства. 
Факт постачання позивачем електричної енергії відповідачеві у грудні 2024 року підтверджується даними оператора системи розподілу ПрАТ “Закарпаттяобленерго” згідно реєстру №368-1224 за грудень 2024 року.
Водночас відповідачем не спростовано достовірності інформаційних показників оператора системи розподілу ПрАТ “Закарпаттяобленерго”, якими підтверджується факт поставки позивачем електричної енергії у спірний період та в зазначеному об`ємі. 
Із огляду на вищенаведене, суд доходить висновку про те, що факт поставки позивачем електричної енергії відповідачу у спірний період підтверджений документально та не спростований останнім належними і допустимими доказами.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач взяті на себе договірні зобов`язання належним чином та у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим в нього виникла та рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 8105,52 грн.
З урахуванням вищевикладеного, суд доходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми 8105,52 грн заборгованості за спожиту електричну енергію є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем належними й допустимими доказами не спростованими. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, за прострочення оплати спожитої електричної енергії позивач, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму 387,61 грн інфляційних нарахувань та 146,57 трьох процентів річних.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Статтею 625 Цивільного кодексу України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Водночас нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. 
Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18, від 09.02.2021 у справі №520/17342/18.
Інфляційні втрати та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Отже вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19, постанови Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №921/27/21, від 26.03.2025 у справі №910/7475/24).
Вимагати сплату суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18).
Перевіривши за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення “ЛІГА:ЗАКОН” розрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних нарахувань та трьох процентів річних у межах визначеного позивачем боргового періоду, суд зазначає, що інфляційні нарахування в сумі 387,61 грн та три проценти річних у розмірі 146,57 грн нараховані правомірно (розгорнутий розрахунок інфляційних нарахувань та трьох процентів річних міститься в матеріалах справи) та підлягають стягненню з відповідача повністю. 
Враховуючи вищевказані обставини та те, що відповідач не надав суду свого контррозрахунку позовних вимог, хоча мав можливість скористатись відповідними процесуальними правами і надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми 8639,70 грн, в тому числі 8105,52 грн заборгованості за поставлену електричну енергію, 387,61 грн інфляційних нарахувань та 146,57 грн трьох процентів річних є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими. Позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь – які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
В силу ч. 1 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України). 
Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.
З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ У СПРАВІ

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в розмірі 2422,40 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 11, 13, 14, 73 – 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України 

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Басейнового управління водних ресурсів річки Тиса, Слов`янська набережна, будинок 5, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 01037057) на користь Акціонерного товариства “Енергетична компанія України”, вул. Іллінська, будинок 8, м. Київ, 04070 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 32984271) суму 8639,70 грн (Вісім тисяч шістсот тридцять дев`ять гривень 70 коп.), у тому числі 8105,52 грн (Вісім тисяч сто п`ять гривень 52 коп.) заборгованості за поставлену електричну енергію, 387,61 грн (Триста вісімдесят сім гривень 61 коп.) інфляційних нарахувань та 146,57 грн (Сто сорок шість гривень 57 коп.) трьох процентів річних, а також 2422,40 грн (Дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, – http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua. 

У зв`язку з перебуванням судді Пригари Л.І. у відпустці з 22.12.2025 по 23.12.2025 включно, та з 25.12.2025 по 02.01.2026 включно, повне судове рішення складено та підписано 05.01.2026.

Суддя Л.І. Пригара