Справа № 583/1110/22
3-в/583/3/26 
ПОСТАНОВА
 
Іменем України
 
19 січня 2026 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді Семенової О.С., 
за участю секретаря 
судового засідання Гайдейчук К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 в м. Охтирка подання начальника Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Кладька Р.В. про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, у зв`язку із закінченням строку давності його виконання ОСОБА_1 , 
УСТАНОВИВ:
08 січня 2026 року начальник Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Кладько Р.В. звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з поданням про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 10 діб, накладеного постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2022 року у справі № 583/1110/22 провадження № 3/583/622/22 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку давності її виконання.
Начальник Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області разом із поданням подав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримує в повному обсязі /а.с. 32/. 
ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань до суду не подав /а.с. 37/.
Суд вважає за можливо провести судовий розгляд без сторін по справі, які повідомлені про розгляд справи належним чином.
Вивчивши матеріали справи, судом установлено, що постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком 10 діб без позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу /а.с. 13/. 
Згідно із частинами 1, 4 ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, і звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 300 КУпАП така постанова виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. Орган Національної Поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України. 
За приписами ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.
Згідно з вимогами ст. 326 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення. 
Відповідно до ст. 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.
Постанова про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту строком 10 діб була звернута до виконання вчасно /а.с. 18/.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 10-р/2018 у справі № 1-12/2018 (3911/15) від 23.11.2018 року за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 1 ст. 294, ст. 326 КУпАП визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): положення ч. 1 ст. 294 КУпАП, яким встановлено, що постанови про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 («Адміністративний арешт») цього Кодексу, набирають законної сили з моменту їх винесення; положення ст. 326 КУпАП, яке передбачає, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення. Положення ч. 1 ст. 294, ст. 326 КУпАП, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення КСУ цього Рішення, яке є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.
З огляду на викладене, необхідно зауважити, що чинний КУпАП, до якого постійно вносяться зміни за своєю суттю є Законом, який поєднує норми матеріального та процесуального права, охоплює всі сфери суспільно-економічного життя. Стадія виконання постанови про накладення адміністративних стягнень є заключною і зазвичай проходить у два етапи: 1) звернення постанови до виконання; 2) безпосереднє виконання постанови про накладення адміністративних стягнень.
Під зверненням постанови до виконання необхідно розуміти своєчасне (не більш ніж через три місяці з дня її винесення) направлення постанови до органу, який відповідно до законодавства уповноважений її безпосередньо виконувати, в даному випадку до органу Національної Поліції, і визнається єдиним юридичним фактом, який має значення для встановлення, чи підлягає вона виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови, що дотримано судом.
Однак, незважаючи на власну назву ст. 303 КУпАП, а саме давність виконання постанов про накладення адміністративних стягнень, законодавством України не передбачена давність виконання постанови судді про накладене стягнення, яка вже прийнята відповідним органом до виконання.
Таким чином, законодавець залишив поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту.
Виходячи із системного аналізу законодавства України, правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 року в справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (ст. 3 Основного Закону) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, суд приходить до переконання, що зазначена справа про адміністративне правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту, для цілей ст.6 Конвенції, належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при розгляді подання про вирішення питання щодо звільнення ОСОБА_1 від адміністративного стягнення, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП інші норми закону, зокрема КК України, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1)два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин. 
Враховуючи викладене, відповідно до принципу верховенства права, суд вважає, що давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді адміністративного арешту в адміністративному праві не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному провадженні, у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, яким є арешт згідно з вимогами пунктів 8, 9 ст. 51, 60 КК України, п. 7 ч. 1 ст.24, 32 КУпАП, а саме 2 роки.
Таким чином, беручи до уваги те, що матеріали справи не містять доказів ухилення правопорушника від відбуття адміністративного арешту, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 10 діб.
Керуючись ч. 2 ст. 130, ст. ст. 246, 300, 304-305 КУпАП, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити подання начальника Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Кладька Р.В. 
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком 10 діб, накладеного постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2022 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 діб з дня її проголошення.
Постанова набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного
Суду Сумської області О.С.Семенова