УХВАЛА
01 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 636/1147/17
провадження № 51-4527 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 серпня 2025 року,
встановив: 
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для їх скасування або зміни і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.
Проте наведених положень процесуального закону захисника не дотримано.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. При розгляді касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.
Оскаржуючи законність судових рішень захисник вказує на невідповідність висновків місцевого суду фактичним обставинам справи, заперечує оцінку достовірності доказів здійснену судом, що, з огляду на положення ст. 433 КПК, не може бути предметом перевірки судом касаційної інстанції. При цьому, підстави для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції визначені в ст. 438 КПК, обґрунтовуючи наявність яких слід виходити із положень ч. 2 цієї статті, а також статей 412-414 КПК.
Та, заперечуючи законність ухвали апеляційного суду та посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисник взагалі не обґрунтовує цієї підстави, як це визначено в ст. 413 КПК.
Вказуючи на істотне порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, захисник не зазначає, яких саме порушень припустився суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення місцевого суду, з огляду на положення статей 94, 370, 404, 405, 412, 413, 419 КПК, а також не зазначає та не конкретизує, які доводи апеляційної скарги сторони захисту залишились поза увагою цього суду, обмежившись лише твердженням про те, що апеляційним судом судовий розгляд проведено із суттєвим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.  Також захисник, з посилання на норму процесуального закону не обґрунтовує у чому полягало порушення допущене на її думку апеляційним судом, у частині розгляду справи за відсутності її підзахисного, з огляду на його процесуальну поведінку, положення процесуального закону, повноваження суду апеляційної інстанції та прийняте ним рішення.
Крім того, сторона захисту в мотивувальній частині скарги вказує на незаконність рішень судів обох інстанцій та вважає, що справу слід направити на новий розгляд до суду першої інстанції, водночас касаційна скарга подана на ухвалу суду апеляційної інстанції, яку захисник у прохальній частині просить скасувати та призначити новий судовий розгляд у цьому суді. Таким чином захисник допускає суперечності у касаційній скарзі.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.
На усунення недоліків, захиснику слід подати нову касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 серпня 2025 року залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання нею ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                  ОСОБА_3