Справа № 761/17826/25
Провадження № 2/761/6783/2025

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

27 серпня 2025 року 
Шевченківський районний суд м. Києва
 
в складі:
головуючого - судді: Кондратенко О.О.
при секретарі: Однолько Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ?Коллект Центр? до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

В травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю ?Коллект Центр? (надалі - ТОВ ?Коллект Центр?) звернулось до Шевченківського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просило суд: 
-стягнути з ОСОБА_1 на свою (ТОВ ?Коллект Центр?) користь заборгованість за кредитним договором №9397603 від 20 серпня 2021 року, яка складає станом на день формування позовної заяви 38 084, 63 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422, 40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000, 00 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 серпня 2021 року між ТОВ ?Бі Ел Джи Мікрофінанс? та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9397603, відповідно до умов договору, ТОВ ?Бі Ел Джи Мікрофінанс? зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти на умовах та у порядку, встановлених цим договором.
29 листопада 2021 року між ТОВ ?Бі Ел Джи Мікрофінанс? та ТОВ ?Вердикт Капітал? було укладено договір відступлення прав вимоги № 29/11-1, відповідно до якого ТОВ ?Бі Ел Джи Мікрофінанс? відступило, а ТОВ ?Вердикт Капітал? отримало право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі, за договором №9397603 від 20 серпня 2021 року. 
10 січня 2023 року між ТОВ ?Коллект Центр? та ТОВ ?Вердикт Капітал? було укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ ?Коллект Центр? отримало право вимоги за кредитним договором №9397603 від 20 серпня 2021 року.
Звертаючись до суду з вищезазначеною позовною заявою, позивачем зазначено, що станом на день формування позовної заяви відповідач має заборгованість за кредитним договором №9397603 від 20 серпня 2021 року у розмірі 38 084, 63 грн., з яких: 19 746, 80 грн. - заборгованість за кредитом; 14 535, 91 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 2 962, 02 грн. - заборгованість за комісією; 698, 70 - інфляційні збільшення; 141, 20 грн. - 3% річних. 
А тому, для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. 
Відповідач, своїм правом щодо направлення відзиву на позовну заяву не скористався; відзив на позовні вимоги до суду не надіслав. 
Представник позивача в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; просив суд, провести розгляд справи за його відсутності; на задоволенні позовних вимог наполягали в повному обсязі з підстав, викладених у позові; проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістив; исьмовий відзив на позов не надіслав, як і не направив свого представника для прийняття участі у розгляді справи.
Оскільки, позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що 20 серпня 2021 року між ТОВ ?Бі Ел Джи Мікрофінанс? та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9397603, відповідно до п. 1.1. якого ТОВ ?Бі Ел Джи Мікрофінанс? зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти на умовах та у порядку, встановлених цим договором .
Згідно з п.п. 1.2., 1.3., 1.4 кредитного договору передбачено, що сума кредиту становить 19 746, 80 грн.
Кредит надається строком на 15 днів. Термін (дата) повернення кредиту - 04 вересня 2021 року.
Пунктом 1.5. договору визначено, що з 1 по 15 день позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 0, 8200%. У зв`язку з підвищенням ступеню кредитного ризику, за останні день строку користування кредитом позичальник зобов?язується сплатити кредитодавцю проценти за користування грошовими коштами, що дорівнює 15, 00% від суми кредиту, тобто 2 962, 00 грн. (надалі - проценти у зв?язку з підвищеним ступенем кредитного ризику). 
Пунктом 1.6 вказаного договору передбачено, що у випадку неповернення позичальником кредиту, а також несплати позичальником процентів у повному обсязі (плати за користування грошовими коштами та процентів за підвищений ступінь ризику) у строк, встановлений п.1.4. даного договору, в тому числі після визначеного у п.1.7. цього договору подовження строку надання та подовження кредиту, позичальник підтверджує намір та надає згоду на продовження строку користування кредитними коштами на 13 днів (автоматичне продовження). Після такого автоматичного продовження строку користування кредитними коштами, позичальник сплачує проценти (плати за користування грошовими коштами) у розмірі 4, 95% за кожен день строку користування кредитом.
Пунктом 1.9 договору визначено, що тип процентної ставки у п.1.5., 1.6. фіксована.
Пунктом 1.10. договору визначено, строк дії договору: до повного виконання сторонами своїх зобов?язань але не більше 1 (одного) календарного року. 
Пунктом 1.11. кредитного договору визначено, що на дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 35448, 76 %, орієнтована загальна вартість кредиту складає 25 137, 68 грн. У випадку настання умов, передбачених у п.1.6. договору, орієнтована ефективна річна процентна ставка складатиме 1194, 72 %, орієнтовна загальна вартість кредиту складатиме 37 844, 74 грн.
Пунктом 2.1. договору передбачено, кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредиту формі грошових коштів у національній валюті України шляхом видачі готівки з каси кредитодавця або шляхом перерахування кредитних коштів на банківську карту позичальника після підписання сторонами договору. 
На підставі вказаного договору ТОВ ?Бі Ел Джи Мікрофінанс? було видано ОСОБА_1 кредит готівкою в сумі 19 746, 80 грн., що підтверджується копією відповідного чека на видачу готівки, згідно договору №9397603.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, вчиненого станом на 29 грудня 2021 року, нарахування процентів за користування кредитом проведено в межах річного строку, що передбачено п.1.10 (кредитного договору), загальна заборгованість за кредитом складає 37 744, 73 грн., так як, 27 жовтня 2021 року відповідачем було внесено на погашення кредиту 100, 00 грн., що складається з тіла кредиту - 19 746, 80 грн., заборгованості по відсоткам - 17 997, 93 грн. 
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, вчиненого станом на 10 січня 2023 року, кредитна заборгованість складає 38 084, 63 грн., так як, до 10 січня 2023 року відповідачем було внесено на погашення кредиту 500, 00 грн. Загальний розмір заборгованості складається з: 19 746, 80 - тіло кредиту, 17 497, 99 грн. - відсотки, 141, 20 - 3% річних, 698, 20 грн. - інфляційні втрати.
Отже, судом встановлено, що відповідач підписав кредитний договір, а Кредитодавцем було видано через касу грошові кошти у розмірі 19 746, 80 грн., що підтверджується відповідним чеком.
Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З урахуванням вищезазначеного, судом встановлено, що ? Бі Ел Джи Мікрофінанс ? свої зобов?язання за кредитним договором, відповідно, виконав у повному обсязі, шляхом надання у розпорядження відповідача грошові кошти у розмірі 19 746, 80 грн. 
29 листопада 2021 року між ТОВ ?Бі Ел Джи Мікрофінанс? та ТОВ ?Вердикт Капітал? було укладено договір відступлення прав вимоги № 29/11-1, відповідно до якого ТОВ ?БіІ Ел Джи Мікрофінанс? відступило, а ТОВ ?Вердикт Капітал? отримало право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі, за договором №9397603 від 20 серпня 2021 року. 
10 січня 2023 року між ТОВ ?Коллект Центр? та ТОВ ?Вердикт Капітал? було укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ ?Коллект Центр? отримало право вимоги за кредитним договором №9397603 від 20 серпня 2021 року.
Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов?язання клієнта перед фактором.
Зобов?язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов?язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст.526 ЦК України, зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Стаття 652 ЦК України, дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину.
Отже, позивачем доведено, що між кредитною установою та ОСОБА_1 було укладено вищезазначений кредитний договір, у якому були узгоджені істотні умови договору, факт отримання відповідачем кредитних коштів та перехід права вимоги до позивача.
Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що позивачем здійснено нарахування процентів в межах строку кредитного договору та відповідно до умов кредитного договору №9397603. А тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти у розмірі 17 498, 11 грн, які складаються з заборгованості по процентам у розмірі 0, 8200% - 14 535, 91 грн. та 2 962, 02 грн. - що дорівнюють 15, 00% від суми кредиту і передбачені п. 1.5. договору.
Відповідно до ст. ст.610, 611 ЦК України, порушення зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов?язання внаслідок односторонньої відмови від зобов?язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов?язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
В силу приписів ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки, під час розгляду справи судом встановлено, що з боку відповідача було допущено порушення умов своєчасного повернення грошових коштів, а тому, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних у розмірі 141, 20 грн. та індексу інфляції у розмірі 698, 70 грн., підлягають задоволенню. 
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?зок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №9397603 від 20 серпня 2021 року у розмірі 38 084, 63 грн, що складається з: тіло кредиту - 17 746, 80 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 17 497, 93 грн. (14 535, 91 грн. + 2962, 02 грн. = 17 497, 93 грн.); 698, 70 грн. - інфляційні втрати; 141, 20 грн. - 3% річних.
Що стосується позовних вимог ТОВ ?Коллект Центр? в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13 000, 00 грн., то вони підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов?язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов?язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов?язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Також, у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі ?Баришевський проти України? від 26 лютого 2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі ?Гімайдуліна і інших проти України? від 10 грудня 2009, пункті 80 рішення у справі ?Двойних проти України? від 12 жовтня 2006 року, пункті 88 рішення у справі ?Меріт проти України? від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі ?Лавентс проти Латвії? від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
За умовами ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених ТОВ ?Коллект Центр?, у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: копію договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року; копія заявки на надання юридичної допомоги №541 від 01 березня 2025 року; копію витяг з акту №6 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2025 року на суму 13 000, 00 грн.
Проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом позивачу юридичних послуг та виконаних робіт у даній цивільній справі, зважаючи на її складність в контексті пред`явлених вимог та кількість поданих представником процесуальних документів, розмір суми заборгованості за кредитним договором, яка підлягала стягненню з відповідача, а також час, який необхідний адвокату на їх підготовку та прийняття участі у розгляді справи, суд прийшов до висновку, що сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 4 000, 00 грн., яка є обґрунтованою та відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушена була понести сторона позивача у цій справ. При цьому, судом враховано, що заявлена стороною позивача сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт в інтересах позивача, не відповідає критеріям розумності їхнього розміру та справедливості розміру стягнутих зі сторони позивача коштів.
Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 536, 549, 598, 599, 610, 611, 624, 625, 629, 1049, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 77-81, 141, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ?Коллект Центр? (код ЄДРПОУ 44276926, адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф. 306) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ?Коллект Центр? заборгованість за кредитним договором №9397603 від 20 серпня 2021 року у розмірі 38 084 (тридцять вісім тисяч вісімдесят чотири) грн. 63 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп..
В задоволенні іншої частини позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю ?Коллект Центр? відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: