ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/13826/25 (суддя Сліпець Н.Є., м. Дніпро)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року у справі №160/13826/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 13 травня 2025 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі – відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – відповідач - 2), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач - 3) згідно з яким, просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України Харківській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» викладеному рішеннях про відмову у призначенні пенсії від 04.04.2025 №046350019200 та від 18.04.2025 №046350019200 протиправними та скасувати рішення про відмову призначенні пенсії від 04.04.2025 № 046350019200 та від 18.04.2025 № 046350019200;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період навчання в Національному гірничому університеті з 01.09.2000 по 15.07.2002, з 02.08.2002 по 30.06.2003, з 08.08.2003 по 08.08.2003, з 01.09.2003 по 03.08.2004, з 30.09.2004 по 30.06.2005 та період роботи з 21.09.2020 по 31.12.2021;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2025 про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду. Позов обґрунтовано тим, що пенсійний орган безпідставно відмовив позивачу у призначенні пенсії, оскільки позивач набув такого права.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року позов задоволено.
Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 04.04.2025 № 046350019200 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.04.2025 №046350019200 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в Національному гірничому університеті з 01.09.2000 по 30.06.2005 та період роботи з 21.09.2020 по 31.12.2021, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2025 про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідач безпідставно не взяв до уваги довідки про підтвердження пільгового стажу, внаслідок чого певні періоди роботи позивача не були зараховані до його пільгового стажу. Також, суд першої інстанції зауважив на тому, що період навчання позивача з 01.09.2000 по 30.06.2005 підлягає зарахуванню до його страхового та пільгового стажу роботи, оскільки по закінченню навчання, у строк в межах трьох місяців, позивач продовжив працювати за набутою професією з 28.07.2005, при цьому суд зауважив на тому, що обов`язок по сплаті страхових внесків не може обмежувати права громадянина на отримання пенсійних виплат. Щодо вимог позивача в частині зобов`язання пенсійного органу зарахувати до пільгового стажу спірного періоду роботи з 21.09.2020 по 31.12.2021, суд першої інстанції зробив висновок про те, що позивачем надано довідку ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 24.03.2025 №14/6-778 та довідку ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 27.03.2025 №243, яка доповнюється довідкою від 09.04.2025 №303, на підтвердження пільгового стажу, які за змістом відповідають Додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. 
Довідки видані на підставі особових карток, особових рахунків та табелів обліку робочого часу, засвідчені підписами посадових осіб та печаткою підприємства, яким вони видані, при цьому у суду відсутні сумніви щодо достовірності відомостей, зазначених у цих довідках, відповідачем, вказані відомості не спростовані.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач-1 оскаржив його в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивач не має необхідного пільгового стажу для призначення пенсії. При цьому, відповідач-1 зазначає про те, що до страхового стажу не зараховано періоди: навчання з 01.01.2004 по 23.06.2005 згідно диплома ( НОМЕР_1 ), оскільки в Індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків; з 24.06.2005 по 31.07.2004, оскільки в Індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків. До пільгового стажу, зокрема, не зараховано періоди: навчання згідно диплома (НР № 27541402) з 01.09.2000 по 15.07.2002, з 02.08.2002 по 30.06.2003, з 08.08.2003 по 08.08.2003 та з 01.09.2003 по 23.06.2005 згідно диплома ( НОМЕР_1 ), оскільки «Національний гірничий університет» не відноситься до професійно-технічних навчальних закладів; з 24.06.2005 по 02.08.2004 та роботи з 21.09.2020 по 31.12.2021, оскільки за вищезазначені періоди не надано документів, визначених пунктом 10 Порядку № 383.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач 27.03.2025 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України у віці 42 роки із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.9). 
За принципом екстериторіальності, уповноважено структурний підрозділ - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розглянути подану позивачем заяву від 27.03.2025, за результатами розгляду якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах від 04.04.2025 № 046350019200 (а.с.26).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 04.04.2025 № 046350019200 встановлено, що страховий стаж особи становить 38 років 6 місяців 27 днів, в тому числі за Списком № 1- 15 років; пільговий стаж особи для визначення права на призначення пенсії (п. 3 ст. 114 Пост № 202 (25)) складає 15 років 5 місяців 24 дні. В ході розгляду документів до страхового та пільгового стажу враховано всі періоди згідно наданих документів. Також у рішенні зазначено, що довідки від 24.03.2025 № 14/6-778 та від 27.03.2025 № 243 не відповідають додатку № 5 пункту 20 Порядку № 637. Права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону, з урахуванням наявних документів, заявник не має через відсутність необхідного пільгового стажу.
11.04.2025 позивач повторно звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.8). 
За принципом екстериторіальності, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області уповноважено розглянути заяву позивача від 11.04.2025. 
Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.04.2025 №046350019200, страховий стаж особи становить: 23 роки 6 місяців 27 днів, з урахуванням додаткових років за списком № 1 – 41 рік 6 місяців 27 днів. Пільговий стаж з урахуванням відволікань складає: провідні професії (20 років) – 0 років 1 місяць 7 днів; всього за професіями згідно постанови № 202 (25 років) - 18 років 8 місяців 21 день (згідно постанови № 202 – 18 років 7 місяців 14 днів + провідні професії - 0 років 1 місяць 7 днів); всього за списком № 1 – 18 років 8 місяців 21 день (згідно постанови № 202 – 18 років 7 місяців 14 днів + провідні професії - 0 років 1 місяць 7 днів). Відтак, позивач має право на зниження пенсійного віку на 10 років. Таким чином, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.27). Законність та обґрунтованість вказаних рішень про відмову у призначенні позивачу пенсії є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, згідно з якої суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті. Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За змістом приписів пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
З аналізу наведених законодавчих приписів, вбачається, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , що наявна в матеріалах справи, наказом №905-л від 01.08.2000 позивача було зараховано на денну форму навчання до Національного гірничого університету з 01.09.2000 та відраховано наказом №596-л від 11.07.2005 з 30.06.2005, про що відділ кадрів університету зробив запис №10. 
Згідно записів №1-7 вищевказаної трудової книжки, позивач проходив виробничу практику з повним робочим днем у шахті у періоди з 11.07.2002 по 31.07.2002, з 26.06.2003 по 31.08.2003, з 02.08.2004 по 29.09.2004.
Так, згідно вищевказаних записів трудової книжки, позивач був прийнятий на роботу саме «на період виробничої практики» та звільнений «у зв`язку із закінченням виробничої практики відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України». 
Спуски в шахту на період виробничої практики у 2002 році підтверджується довідкою від 06.02.2025 №117/1 ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» (а.с.29), у 2003 та у 2004 роках – копіями табелю спуску позивача з повним робочим днем в шахті, наданих ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу» 05.02.2025 за вих.№ 199 та 200 відповідно (а.с. 30-31).
Згідно з довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.02.2025 №117 та від 05.02.2025 №198, копії яких наявні в матеріалах справи, позивач у спірні періоди дійсно працював учнем на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, повний робочий день у шахті на період виробничої практики під час навчання.
Відповідно до копії диплому серії НОМЕР_1 від 30.06.2005, ОСОБА_1 закінчив у 2005 році Національний гірничий університет і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Розробка родовищ корисних копалин» та здобув кваліфікацію гірничого інженера.
По закінченню навчання, згідно запису №11 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 , останній був прийнятий гірничим майстром з повним робочим днем під землею до філії ВАТ «Павлоградвугілля» Шахта «Павлоградська» за розпорядженням №92 від 28.07.2005.
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивач з 01.09.2000 по 30.06.2005 безперервно навчався в Національному гірничому університеті за спеціальністю «Розробка родовищ корисних копалин», проходив виробничу практику на повний робочий день у шахті, здобув кваліфікацію гірничого інженера та по закінченню навчання, у строк в межах трьох місяців, продовжив працювати за набутою професією з 28.07.2005. Відповідно до пункту 3 Постанови Верховної Ради УРСР від 04.06.1991 №1144-ХП «Про порядок введення в дію Закону Української РСР «Про освіту» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Верховної Ради України №1992-ХП від 18.12.1991, встановлено, що Закон УРСР «Про освіту» застосовується до правовідносин в галузі освіти, що виникли після введення в дію Закону.
Пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Законом України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», з наступними змінами і доповненнями, а саме частиною 1 статті 38 «Гарантії соціального захисту здобувача освіти та випускника закладу професійної (професійно-технічної) освіти», обумовлено: час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Відповідно до статей 3, 5 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту», професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.
Статтею 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
Згідно з частиною 4 статті 19 Закону України «Про професійно-технічну освіту», професійно-технічні навчальні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Вказаною нормою передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
Отже, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти та у закладах вищої освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. При цьому період навчання може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі і прирівнюється до роботи, яка слідувала після навчання, за умови того, що після закінчення відповідного навчального закладу особа влаштовується на роботу саме за набутою професією.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.07.2019 у справі № 426/17400/16-а, від 04.03.2020 у справі № 367/945/17, від 05.11.2020 у справі № 681/1567/17, від 11.07.2022 у справі № 160/6695/21.
З огляду на те, що позивач з 01.09.2000 по 30.06.2005 безперервно навчався в Національному гірничому університеті за спеціальністю «Розробка родовищ корисних копалин», проходив виробничу практику на повний робочий день у шахті, здобув кваліфікацію гірничого інженера та по закінченню навчання, у строк в межах трьох місяців, продовжив працювати за набутою професією з 28.07.2005, тобто в межах трьох місяців, продовжив працювати за набутою професією, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що період навчання позивача з 01.09.2000 року по 30.06.2005 року підлягає зарахуванню до страхового та пільгового стажу роботи позивача. Щодо доводів апеляційної скарги про те, що до страхового стажу не зараховано періоди виробничої практики у період навчання позивача у Національному гірничому університеті, оскільки в Індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Фактично, внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Верховний Суд у постанові від 01 березня 2021 року прийнятої у справі № 423/757/17 зробив висновок про те, що «…позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи. Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування періодів роботи в Шахтоуправлінні «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля» через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України…».
Виходячи із змісту наведених вище правових норм, суд апеляційної інстанції вважає, що порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.
Щодо вимог позивача в частині зобов`язання пенсійного органу зарахувати до пільгового стажу спірного період роботи з 21.09.2020 по 31.12.2021, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).
Відповідно до п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637).
За приписами п.п. 1-3 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, право особи на призначення пільгової пенсії відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2. Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.
Так, відповідно до запису №22 трудової книжки серії НОМЕР_2 , позивач з 21.09.2020 прийнятий в порядку переведення з ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» начальником зміни виробничої служби. 
При цьому, суд звертає увагу, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV пенсію незалежно від віку мають працівники за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 №202, за умови їх безпосередньо зайнятості повний робочий день на підземних роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) якщо вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Згідно з розділом I «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві» Постанови №202 право на таку пенсію мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
З форми ОК-5 позивача вбачається, що позивач у вересні 2020 року виконував роботи за кодом підстав для обліку спецстажу ЗП3014А4 (а.с.13-14).
До коду спецстажу ЗП3014А4 належать інженерно-технічні працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах, - за списком робіт і професій, затверджуваним постановою Кабінету Міністрів України, при наявності стажу на підземних роботах.
Згідно з довідкою ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 27.03.2025 №243 позивач по 15.09.2020 року виконував роботи, що дають право на призначення пенсії за частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV (а.с.42).
Відмовляючи у зарахуванні до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у позивача з 21.09.2020 по 31.12.2021, пенсійний орган виходив з того, що довідка ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 24.03.2025 №14/6-778 та довідка №243 від 27.03.2025 не відповідають додатку №5 пункту 20 Порядку №637, однак суд апеляційної інстанції зауважує, що метою довідки є несення в ній відповідної інформації, а не дотримання форми.
Зважаючи на те, що пенсійній орган не зазначає в чому полягає невідповідність інформації, що зазначена у довідках від 24.03.2025 №14/6-778 та №243 від 27.03.2025, при цьому саме по собі посилання відповідача на невідповідність форми цих довідок додатку №5 пункту 20 Порядку №637 не може бути підставою для відмови у їх прийнятті, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зарахування зазначеного періоду роботи до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно ч. 3 ст. 114 Закону №1058.
За умовами частини 3 статті 44 Закону України № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Тобто, у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами або архівних установ.
За наведених обставин, суд зазначає, що відповідач, у разі наявності сумнівів щодо інформації у поданих позивачем документах, а саме довідках ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 24.03.2025 №14/6-778 та №243 від 27.03.2025 не був позбавлений права перевірити такі довідки, як того вимагає частина 3 статті 44 Закону №1058-IV.
Зважаючи на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішень №046350019200 та №046350019200 та як наслідок необхідності їх скасування.
З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року у справі №160/13826/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 20 січня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов