Справа № 147/1979/25 
Провадження № 2/147/131/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року с-ще Тростянець 

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Борейко О. Г.,
із секретарем Задверняк Т. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
31 жовтня 2025 року до Тростянецького районного суду Вінницької області від представника позивача Кириченко О. М. надійшла позовна заява ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стислий виклад позиції позивача.
24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за Заявою-Анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2018908124_CARD від 16.05.2018 року укладеною між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Так, 16.05.2018 між AT «ОТП Банк» (надалі – Банк) та ОСОБА_2 (надалі – Відповідач) було укладено кредитний договір №2018908124 (надалі - Договір). Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Відповідач отримав кредит на придбання товару. Даний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і Позичальнику надано декілька різних послуг – кредитування та видача і обслуговування картки. 
П.2 Договору визначено умови укладання Заяви-Анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2018908124_CARD від 16.05.2018, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (далі Договір) та усіх додатків до нього, невід`ємною частино якого є Тарифи Банку, Паспорт споживчого кредиту. На підставі Заяви-Анкети Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб. 
Відповідно до Заяви-Анкети, визначено умови обслуговування Кредитної лінії. Зокрема, за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Заявою-Анкетою, Тарифами Банку та Договором. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить 5 % в місяць. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 % річних. Шляхом підписання Заяви-Анкети (п.2 Договору) клієнт підтвердив, що: 1) Банк надав Клієнту в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів; 2) Клієнта перед укладанням Договору клієнта ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання Кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою обґрунтованого рішення щодо укладання Договору та отримання кредиту на сприятливих для клієнта умовах; 3) з Договором, Правилами, Інформаційним листком, Тарифами Банку/Тарифним пакетом приватного банківського обслуговування, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений та згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; 4) отримав свій примірник Заяви-Анкети, Інформаційний листок та іншу документацію, на розсуд Банку, яка необхідна Клієнту для користування банківськими послугами.
Відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту до Договору, з якого вбачається інформація щодо умов надання кредитного ліміту.
АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за Заявою анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2018908124_CARD від 16.05.2018 виконав в повному обсязі, що підтверджується наданими доказами, зокрема розрахунком заборгованості та виписками.
Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Так, останній платіж Відповідачем було внесено 09.08.2021. 
У порушення умов кредитних договорів Відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. 
Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості становить 19877,58 грн (дев`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят сім гривень 58 коп.), що включає: тіло кредиту — 11500,00 грн (одинадцять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.); заборгованість за відсотками — 8377,58 грн (вісім тисяч триста сімдесят сім гривень 58 коп.). 
18.09.2025 Позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості по карті на дві адреси боржника, вказані при оформленні договору. Дана вимога була особисто отримана Відповідачем з адреси проживання, проте так і не була виконана, а з адреси реєстрації повернулася з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою.
Процесуальні дії у справі. Заперечення відповідача та заяви (клопотання) учасників справи.
Ухвалою суду від 10.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача у позовній заяві клопотав про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» на підставі наявних у справі доказів, просила позов задовольнити. Також зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідає положенню п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та правовій позиції КЦС ВС від 10.05.2023 №755/77944/18. Відзив на позовну заяву, як і інші клопотання, до суду не надходили.
Згідно із ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 та ст. 280-282 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 16 травня 2018 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2018908124, який оформлений шляхом підписання Заяви-Анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2018908124_CARD від 16.05.2018, що є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (а.с. 38).
Підписанням Заяви-Анкети відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами кредитування, Тарифами Банку, Паспортом споживчого кредиту, Правилами надання банківських послуг, погодився з ними та зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання.
Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано кредит у формі кредитної лінії з використанням платіжної картки. Процентна ставка за користування кредитом становила 5 % на місяць, а в межах пільгового періоду – 0,01 % річних, що підтверджується копією вказаного договору.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 24.03.2023 у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором №2018908124 у загальному розмірі 19877,58 грн, з яких: 11500,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 8377,58 грн – заборгованість за відсотками (а.с. 44-47).
Отримання та використання відповідачем кредитних коштів, а також часткове виконання ним зобов`язань за договором підтверджується виписками з рахунку та розрахунком заборгованості. Останній платіж за кредитом було здійснено 09.08.2021 (а.с. 39-41).
24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено договір факторингу №24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», а останнє набуло статусу нового кредитора у зобов`язанні (а.с. 42-43).
Згідно із витягом з Реєстру боржників (додаток №1 до договору факторингу), до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №2018908124 у розмірі 19877,58 грн (а.с. 43).
З метою досудового врегулювання спору 18.09.2025 позивач направив відповідачу письмову вимогу про погашення заборгованості (а.с. 49).
Суд, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, дійшов висновку, що факт укладення кредитного договору між відповідачем та первісним кредитором, отримання та використання кредитних коштів, а також перехід права вимоги до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» є належним чином підтвердженими. Доказів спростування наведених обставин відповідачем суду не надано.
Таким чином, спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості та звернення нового кредитора до суду за захистом свого порушеного права.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка та висновки суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами в установленому законом порядку укладений договір про надання споживчого кредиту, на підставі якого між ними виникли відповідні кредитні правовідносини.
Згідно із ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно із ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 
Судом встановлено, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ОСОБА_1 , останій не здійснив погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», ні на рахунок первинного кредитора.
Заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» складає 19877,58 грн, з яких: 11500,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 8377,58 грн – заборгованість за відсотками.
Суд вважає правильним і достовірним наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, який відповідачем не оспорений, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості ОСОБА_1 до суду не надав, як і не навів власного розрахунку. Таким чином, оскільки відповідачем не виконано належним чином грошових зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, з останньої на користь позивача стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 19877,58 грн.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи повне задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн (а.с. 9).
Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Згідно з положеннями частини другої статті 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, які сплачені або підлягають сплаті відповідною стороною.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, актів тощо).
Судом встановлено, що між ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» в особі директора Кириченко О. М. та Адвокатським бюро «Юлії Чміль» в особі керуючого бюро Чміль Ю. В. укладено договір про надання правової допомоги №01/05-23 від 01.05.2023.
Згідно з Актом про надання правової (правничої) допомоги до договору, сторонами погоджено перелік виконаних робіт, їх обсяг та вартість, а загальна вартість наданих послуг становить 7000,00 грн (а.с. 53).
Інших належних та допустимих доказів на підтвердження понесення або обов`язку сплатити витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн матеріали справи не містять.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає відшкодуванню лише в межах документально підтвердженого розміру, а саме 7000,00 грн, що відповідає критеріям реальності, розумності та співмірності з урахуванням складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та ціни позову.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України та статтями 526, 530, 549, 610-612, 625, 1054, 1082 ЦК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за заборгованість за заявою анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2018908124_CARD від 16.05.2018 в розмірі 19877 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят сім) гривень 58 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем та третіми особами апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», код ЄДРПОУ 43115064, юридична адреса: вулиця Січових Стрільців, 9, місто Дніпро, 49001;
відповідач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О. Г. Борейко