СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2026 року Справа № 480/7889/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7889/25 
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпроперовській області, в якій просить:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.09.2025 року №182950008006;
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу державної служби період роботи позивача в митних органах з 22.05.1995 року по 30.04.2016 року, та перевести її з 17.09.2025 року на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та п. 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 № 889-VIIІ “Про державну службу”.
В обгрунтування позовних вимог зазначила, що позивачка перебуває на обліку в Конотопському відділі обслуговування громадян № 2 (сервісний центр) Головного управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії за віком згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІУ (далі - Закон № 1058-ІУ).
17.09.2025 року вона звернулася із заявою до територіального управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просила здійснити переведення її на пенсію за віком на умовах, визначених Законом України "Про державну службу".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке розглянуто за приницпом екстериторіальності, від 24.09.2025 року № 182950008006 відмовлено у такому переведенні з огляду на відсутність станом на 01 травня 2016 року необхідного стажу роботи на відповідних посадах державної служби.
Позивачка вважає таке рішення протиправним, оскільки згідно записів трудової книжки станом на 01.05.2016 року має понад 20 років стажу державної служби, що є достатнім для переведення її на пенсію за віком на умовах, визначених Законом України "Про державну службу".
Вважаючи, що рішення про відмову порушує її права на соціальний захист та пенсійне забезпечення, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 14.10.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області у якості співвідповідача та встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 
Відповідачам копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано до електронних кабінетів через систему "Електронний суд", документ доставлено до електронного кабінету 14.10.2025 (а. с. 31-32).
У встановлений судом строк відповідачі відзив не надали. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсії за віком згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (а.с. 8).
17.09.2025 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про переведення її на пенсію за віком на умовах, визначених Законом України "Про державну службу" (а.с. 9).
З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії за віком розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
24.09.2025 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийнято рішення № 182950008006, яким позивачці відмовлено переведенні на пенсію за віком на умовах, визначених Законом України "Про державну службу" та зазначено, що у ОСОБА_1 відсутній необхідний стаж державної служби на день набрання чинності Закону № 889 (а.с. 10).
Не погодившись з відмовою, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Конституції України).
Відповідно достатті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
10 грудня 2015 року Верховною Радою України прийнято (новий) Закон України «Про державну службу» №889, який набрав чинності 01.05.2016 року.
Відповідно до п. 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» N 889-VIIIз 01 травня 2016 року втратив чинністьЗакон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ (далі по тексту - Закон №889-VIII) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно із пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ і Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 500/5183/17.
З оскаржуваного рішення судом встановлено, що підставою для відмови в переведенні з пенсії за віком на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" є відсутністьу позивачки стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, оскільки відповідачем не зараховано до стажу державної служби періоди її роботи на посадах в органах митниці (а.с. 10).
Згідно із пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Також відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону.
Частиною 18 ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Згідно із пунктом 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283) (в редакції, чинного до 01.05.2016) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи (пункт 4 Порядку №283).
Відповідно до статті 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.
Особи, вперше прийняті на службу до митних органів на посади, які передбачають виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, приймають Присягу державних службовців, якщо раніше вони не приймали такої Присяги.
Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.
Згідно ч. 1 ст. 588 Митного кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що посадові особи митних органів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.
Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду. викладеною у постановах від 03.07.2018 року по справі № 586/965/16-а та від 18.03.2021 року по справі № 500/5183/17.
З матеріалів справи, а саме, з копії трудової книжки № НОМЕР_1 , судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в період з:
- 22.05.1995 по 21.04.1997 у Конотопській митниці ДМС України на посаді інспектора відділу бухгалтерського обліку та звітності;
- 22.04.1997 по 04.07.2000 у Конотопській митниці ДМС України на посаді головного інспектора відділу бухгалтерського обліку, звітності, контролю та розрахунків по митним платежам з Державним бюджетом Конотопської митниці ДМС України;
- 05.07.2000 по 19.02.2006 у Глухівській митниці ДМС України на посаді інспектора пасажирського відділу митного поста «Конотоп»;
- 20.02.2006 по 31.08.2010 у Глухівській митниці ДМС України на посаді інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Конотоп» Глухівської митниці ДМС України;
- 01.09.2010 по 02.02.2012 у Сумській митниці ДМС України на посаді інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Конотоп» Глухівської митниці ДМС України;
- 03.12.2012 по 31.05.2013 у Сумській митниці ДМС України на посаді інспектора митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДМС України;
- 01.06.2013 по 31.10.2013 у Сумській митниці Міндоходів на посаді старшого інспектора митного поста «Конотоп» Сумської митниці Міндоходів;
- 01.11.2013 по 02.03.2014 у Сумській митниці Міндоходів на посаді старшого державного інспектора митного поста «Конотоп» Сумської митниці Міндоходів;
- 03.03.2014 по 23.11.2014 у Сумській митниці Міндоходів на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення «Пасажирський» митного поста «Конотоп» Сумської митниці Міндоходів;
- 24.11.2014 по 02.03.2016 у Сумській митниці ДФС на посаді державного інспектора відділу митного оформлення «Пасажирський» митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС;
- 03.03.2016 по 31.07.2016 у Сумській митниці ДФС на посаді державного інспектора відділу митного оформлення «Вантажний» митного поста «Залізничний» Сумської митниці ДФС (а.с.11-12, 14-18).
Також, судом встановлено, що 06.06.1994 року ОСОБА_1 було прийнято присягу державного службовця (а.с. 15) та протягом зазначеного періоду її присвоювались відповідні ранги та спеціальні звання.
Враховуючи те, що позивач у спірні періоди з 22.05.1995 по 30.04.2016 працювала у митних органах, прийняла присягу державного службовця, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері митної політики), їй присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання, суд доходить висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було протиправно не зараховано позивачу до стажу державної служби вище зазначені періоди роботи.
А відтак, враховуючи викладене, позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.09.2025 року №182950008006.
При цьому суд зазначає, що оскільки судом в даному випадку було скасовано рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", а саме рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.09.2025 року №182950008006, суд дійшов висновку, що в даному випадку належним способом захисту прав позивача є зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи в митних органах з 22.05.1995 року по 30.04.2016 року.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести з 17.09.2025 позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", суд зазначає наступне.
З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Крім того у даному спорі суд не обраховує загальний стаж роботи та стаж державної служби позивача, що виключає можливість зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року, оскільки в межах розгляду даної адміністративної справи судом не досліджувалось питання наявності у позивача загального трудового стажу та стажу державної служби, а обов`язковою передумовою призначення пенсії є наявність визначеного законом загального стажу.
Таким чином, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії (переведенні на пенсію за іншим законом) та визначення підстав, за яких призначається пенсія (переведенні на пенсію за іншим законом) або приймається рішення про відмову в її призначенні (переведенні на пенсію за іншим законом) та оскільки судом в даному випадку було скасовано рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", а саме рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.09.2025 року №182950008006, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2025 року про переведення на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу», з урахуванням висновків суду.
Такими чином, позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково .
Cкасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.09.2025 року №182950008006.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ЄДРПОУ:21910427) зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи в митних органах з 22.05.1995 року по 30.04.2016 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпроперовській області (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ЄДРПОУ:21910427) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) від 17.09.2025 року про переведення на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу», з урахуванням висновків суду.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпроперовській області (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ЄДРПОУ:21910427) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя   О.А. Прилипчук