УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №758/8633/24 Головуючий у 1-й інст. Шкиря  В. М. 
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року 

       Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Борисюка Р.М.,
суддів         Павицької Т.М., Шевчук А.М.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Житомирі цивільну справу № 758/8633/24 за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 10 липня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Шкирі В.М. у місті Житомирі,

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» (далі ТОВ «Верра Фінанс», Товариство, Позивач) звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 96031991000 від 26 грудня 2019 року в розмірі 73 960,96 грн, з яких: 48 170,76 грн – заборгованість за основним боргом та 25 790,2 грн – заборгованість за процентами за користування грошовими коштами, і вирішити питання судових витрат.
Позов мотивувався тим, що 26 грудня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено вищезазначений договір. Згідно умов договору відповідач отримав на споживчі цілі кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 17 600,00 грн, строком до 05 січня 2022 року та за додатковою угодою 18 078,00 грн під 55% річних за готівковими операціями та 0,000001% за безготівковими операціями.
Товариство свої зобов`язання за даним договором виконало у повному обсязі. ОСОБА_1 належним чином не виконував умови договору, у зв`язку з чим у нього станом на 06 червня 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 73 960,96 грн, з яких: 48 170,76 грн – заборгованість за основним боргом та 25 790,2 грн – заборгованість за процентами за користування грошовими коштами.
25 січня 2023 року АТ «УкрСиббанк» на підставі договору факторингу № 237 передав ТОВ «Верра Фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до ОСОБА_1 на підставі чого новим кредитором у вказаних правовідносинах є ТОВ «Верра Фінанс», у якого виникло право вимоги по поверненню кредиту до відповідачки.
Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 10 липня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі, представник позивача просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи.
Представник зазначає, що всупереч умовам Договору Відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання.
Звертає увагу суду на те, що відповідно до виписки по рахунку, що є в матеріалах справи, чітко простежується, коли було змінено кредитний ліміт:
26 грудня 2019 року встановлено ліміт 17 600,00 грн;
26 травня 2020 року встановлено ліміт 14 550,39 грн;
24 серпня 2020 року встановлено ліміт 11 005,57 грн;
20.10.2020встановлено ліміт 9144,53 грн.;
11 лютого 2021 року встановлено ліміт 7060,58 грн;
18 квітня 2021 року встановлено ліміт 6465,52 грн;
15 липня 2021 року встановлено ліміт 5767,40 грн;
12 грудня 2021 року встановлено ліміт 49 500,00 грн.
Таким чином, станом на 06 червня 2024 року заборгованість Відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, комісії становить 73 960,96 грн, з яких: 48 170,76 грн - заборгованість за основним боргом; 25 790,20 грн - заборгованість за відсотками.
Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 08 серпня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та справу призначено до розгляду.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України ( частина 1 статті 368 ЦПК України).
Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною 5 статті 268, статті 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, наявні правові підстави для розгляду справи у порядку письмового провадження без участі  сторін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що відповідач не мав заборгованості перед АТ «УкрСиббанк» станом на 25 січня 2023 року, тому відповідно до Позивача не могло перейти право вимоги в сумі 73 960,96 грн, оскільки сам Банк надав розрахунок, в якому вказано, що відповідач погасив в рамках спірного договору 73 960,96 грн.
Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на таке.
Судом установлено, що 26 грудня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір-анкета № 96031991000. Згідно умов договору ОСОБА_1 отримав на споживчі цілі кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 17 600,00 грн, строком до 05 січня 2022 року та за додатковою угодою 18 078,00 грн під 55% річних за готівковими операціями та 0,000001% за безготівковими операціями (а.с.12-14, 15-16).
В пункті 3.3 додаткової угоди сторони погодили графік платежва та сукупну вартість кредиту. За умови сплати 16 578,00 грн 10 платежами з яких 9 рівними частинами по 1658,00 грн, а останній строком до 05 листопада 2020 року в сумі 1656,00 грн.
загальна вартість кредиту – 16 578,00 грн (а.с.15)
Згідно рахунку фактури № СФКІJ -0000356223 від 26 грудня 2019 року оплата за товар
- телевізор 32 Skyworth 32E6 AI - 1 штуку вартістю 7499,17 грн;
- ігровий диск PS4 Sony FIFA 2020(Bly-Ray диск ) - 1 штуку вартістю 1999,00 грн;
- гейм пад SonyPS4 Dualshoc 4V 2 Red- 1 штуку вартістю 1307,50 грн;
- кріплення до телевізора Logan Sky3- 1 штуку вартістю 665,83 грн;
- Comfy доставка 0,83 грн;
- ПП Comfy-Assist, Карти зі строком дії 7 місяців - вартість 700,00 грн
має становити – 18 078,00 грн. Першочерговий внесок - 1500,00 грн (а.с.19)
Згідно видаткової накладної ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД" № ЧКІJ2-0092 від 26 грудня 2019 року одержувач ОСОБА_1  отримав товар, який було передбачено в договорі-фактурі № СФКІJ -0000356223 від 26 грудня 2019 року на суму 18078,00 грн.
26 грудня 2019 року АТ «УкрСиббанк» повідомив ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД" що перерахунок за рахунком фактурою на суму 18 078,00 грн - буде становити 16 578,00 грн, оскільки 1500,00 грн як первинний внесок ОСОБА_1 сплатив готівкою (а.с.18)
Правила відкриття використання і обслуговування поточних рахунків фізичних осіб в АТ «УкрСиббанк» додаток №5 до наказу від 11 квітня 2024 року (а.с.21-31) не підписані  ОСОБА_1 
25 січня 2023 року між АТ «УкрСиббанк» та TOB «Верра Фінанс» був укладений Договір факторингу № 237, відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» передав (відступив), а ТОВ «Верра Фінанс» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, згідно реєстру боржників. (а.с.41-47).
Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 237 від 25 січня 2023 року перейшло право вимоги за договором № 96031991000 від 26 грудня 2019 року в сумі 73 960,00 грн з яких заборгованість за основним боргом – 48 170,76 грн, заборгованість за відсотками – 25 90,20 грн (а.с.48).
26 березня 2024 року ТОВ «Верра Фінанс» направило ОСОБА_1 вимогу № 1923 в якій вимагало сплатити 73 960,00 грн (а.с.37-38)
Відповідно до довідки ТОВ «Верра Фінанс» заборгованість ОСОБА_1 за договором № 96031991000 від 26 грудня 2019 року станом на 06 червня 2024 року становить 73 960,00 грн з яких заборгованість за основним боргом – 48 170,76 грн, заборгованість за відсотками – 25 790,20 грн (а.с.40).
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).
За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно положень частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог до позовної заяви долучено наступні документи:
- копія анкети-заяви на надання споживчого кредиту (а.с.8);
- копія Договору-Анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 96031991000 від 26 грудня 2019 року (а.с.12-14);
- копія Паспорта споживчого кредиту – Інформаційний лист (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) (а.с.9);
- Додаткова угода до Договору-Анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 96031991000 від 26 грудня 2019 року (а.с.15-16);
Всі вищезазначені документи підписані або їх копії засвідчені 27 липня 20226 грудня 2019 року особисто ОСОБА_1 та засвідчені позивачем, як такі, що відповідають оригіналу.
Тобто, сам факт укладення спірного договору сторонами не заперечується.
Згідно видаткової накладної ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД" № ЧКІJ2-0092 від 26 грудня 2019 року одержувач ОСОБА_1 отримав товар, який було передбачено в договорі-фактурі № СФКІJ -0000356223 від 26 грудня 2019 року на суму 18078,00 грн.
Того ж дня, АТ «УкрСиббанк» повідомив ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД" що перерахунок за рахунком фактурою на суму 18078,00 грн - буде становити 16 578,00 грн, оскільки 1500,00 грн як первинний внесок ОСОБА_1 сплатив готівкою (а.с.18).

На ухвалу районного суду від 27 березня 2025 року Банк надав обліковий розрахунок кредитної заборгованості ОСОБА_1 , з якого вбачається що:
05 лютого 2020 року ОСОБА_1 сплатив - 2000,00 грн замість 1657,00 грн; 05 березня 2020 року він сплатив -1658,00 грн; 06 квітня 2020 року - 1658,00 грн; 05 травня 2020 року -1658,00 грн; 07 травня 2020 року -300,00 грн з яких 13,55 грн кредит, 180,06 грн прострочений кредит та 106,39 відсотки; 09 червня 2020 року -1658,00 грн; 01 липня 2020 року -2000,00 грн з яких 1834,00 кредит , а 166,00 грн - відсотки; 06 липня 2020 року -55,47 грн кредиту; 20 липня 2020 року -360,00 грн з яких 128,53- кредит, а 231,47 грн - відсотки;
03 серпня 2020 року -2000,00 грн з яких 1708,02 грн кредит, а 291,98 грн- відсотки; 07 вересня 2020 року -1658,00 грн; 01 жовтня 2020 року -3000,00 грн з яких 2288,32 - кредит, 121,68 грн -прострочений кредит, 298,27 грн відсотки, 291,73 грн прострочені відсотки; 05 листопада 2020 року -1811,34 грн з яких 1314,00 грн кредит, 497,34 грн відсотки.
З наданого розрахунку, вбачається, що ОСОБА_1 сукупно сплатив 19 101,34 грн з яких 16 578,00 кредит, а решта відсотки за порушення графіку кредитування (а.с.183-188).
Отже, станом на 05 листопада 2020 року відповідач розрахувався з АТ «УкрСиббанк» за кредит на купівлю товарів 26 грудня 2019 року в ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД".
В суді першої інстанції, сторона відповідача не заперечувала факту отримання кредиту на суму 16 578,00 грн та користування кредитним лімітом Банку до 28 жовтня 2021 року та стверджували, що розрахувався відповідач повністю з Банком, сплативши 5685,30 грн.
Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та встановленим по справі обставинам справи.
Щодо використання кредитного ліміту після 28 жовтня 2021 року місцевий суд дійшов вірного висновку, що виписка, яка долучена в якості доказу на підставі ухвали про витребування доказів за клопотанням представника позивача не містить відомостей, що після 28 жовтня 2021 року було збільшено кредитний ліміт до 49500,00 грн.
Договір факторингу № 237 був укладений 25 січня 2023 року (а.с.41-47).
Враховуючи цю обставину, судом першої інстанції встановлено, що відповідач не мав заборгованості перед АТ «УкрСиббанк» станом на 25 січня 2023 року, то відповідно дійшов обґрунтованого висновку, що до позивача не могло перейти право вимоги в сумі 73 960,96 грн. Це підтверджено розрахунком, який було надано безпосередньо Банком, де наявні відомості, що відповідач погасив в рамках спірного договору 73 960,96 грн.
А отже, підстави для задоволення позову відсутні.
Приймаючи остаточне рішення у справі, суд апеляційної інстанції враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain, серія A, N 303-A, § § 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland, N 49684/99, § 2)).
Доводи апеляційної скарги містять суб`єктивне тлумачення апелянтом як обставин справи, так і норм діючого законодавства, направлене на переоцінку доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим судом при ухваленні рішення були належним чином оцінені подані сторонами докази, повно встановлені фактичні обставини справи, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.
Відтак, у відповідності до положень статті 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду – без змін.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини 6 статті 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 10 липня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                        Судді