ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3038/25 Справа № 212/9069/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - КОЗЛОВ Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 грудня 2025 року Кривий Ріг 
26.12.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу захисника Богославського А.С., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровська від 21.10.2025р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік без оплатного вилучення транспортного засобу
за участю захисника     Богославського А.С. 

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постанову суд першої інстанції оскаржено захисником Богославським А.С., який в апеляційній скарзі: 
- вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, судом не надано належної оцінки доказам, оскаржувана постанова прийнята на підставі неналежних та недопустимих доказів;
- вважає, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 у порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки підстави для його зупинки були відсутні;
- зазначає, що показник газоаналізатора є неналежним доказом, оскільки у акті огляду на стан сп`яніння відсутній інвентарний номер газоаналізатору, рапорт працівника поліції не є доказом у справі;
- зазначає, що бланк протоколу не відповідає вимогам, зазначеним у Додатку 16 до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», а саме не є розміром 297х210мм (+/- 0,5мм), масою 80г/м-2, не надрукований на самокопіювальному папері; 
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі щодо  ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату час та місце ОСОБА_1 повідомлений належним чином до судового засідання не прибув, тому відповідно до вимог ст. 268 КУпАП відсутні перешкоди для розгляду апеляційної скарги без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності . 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника Богославського А.С., який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 23.07.2025р. о 23:02год. в м. Кривий Ріг по вул. Січеславська, біля будинку 22, керував транспортним засобом «Chevrolet Cruze» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом огляду, який показав 2,43 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився на місці зупинки транспорту. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру 475852, 475201. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення від 23.07.2025 (а.с. 2), тест Драгер 6820, з результатом 2,43 проміле (а.с. 4), направлення (а.с.3), акт огляду (а.с.3), рапорт ( а.с. 6), довідку, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія (а.с. 8), роз`яснення про відсторонення від права керування (а.с. 7), відеозапис з бодікамер, яким підтверджується роз`яснення ОСОБА_1 його прав, та він повідомив, що вживав алкоголь, а також те, що з результатом тесту Драгер він погодився (а.с.9), картку адмінпрактики (а.с. 10).

Також судом першої інстанції досліджено заперечення сторони захисту, подані в письмовому клопотанні, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вони не були прийняті до уваги, як неналежні. 

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а висновки суду, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції встановив факт руху транспортного засобу під керуванням саме ОСОБА_1 , що підтверджено відеозаписом, законність висловленої працівником поліції вимоги проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння – наявність ознак алкогольного сп`яніння, які виявлені при спілкуванні, та встановлений у нього за результатом проведеного огляду стан алкогольного сп`яніння 2,43 ‰, дослідив відеозапис, на якому зафіксовані вказані події, тим самим суд першої інстанції дослідив та оцінив докази у справі, як окремо, так і у сукупності, та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції із рішенням суду першої інстанції погоджується, та вважає, що доводи, наведені судом першої інстанції в обґрунтування своїх висновків, є правильними. Суд першої інстанції дослідив та оцінив докази у справі, як окремо так і у сукупності, встановивши ознаки складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана постанова є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи апеляційної скарги захисника є аналогічними доводам, викладеним у його письмовому запереченні, які були надані суду першої інстанції. 
Суд апеляційної інстанції встановив, що судом першої інстанції наведені обґрунтовані мотиви, на підставі яких доводи сторони захисту не були прийняті до уваги, та суд апеляційної інстанції з ними також погоджується.
Як наголошено вище, факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 підтверджено відеозаписом, та не викликає жодного сумніву. Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом підтверджено результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора Драгер, показник якого склав 2,43 ‰. 

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 у порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки підстави для його зупинки були відсутні, є також неспроможними, оскільки зупинка ОСОБА_1 відбулася після 23:00год., тобто під час комедіантської години під час дії воєнного стану, що є обмежувальним заходом для пересування громадян у визначеній місцевості та є обґрунтованою реакцією правоохоронних органів.

Доводи апеляційної скарги, що показник газоаналізатора є неналежним доказом, оскільки у акті огляду на стан сп`яніння відсутній інвентарний номер газоаналізатору, рапорт працівника поліції не є доказом у справі, є також неспроможними, оскільки інвентарний номер газоаналізатора вказаний у роздруківці результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння – прилад № ARHJ0313.
Рапорт працівник поліції входить до сукупності доказів у справі, узгоджується із іншими доказами у справі, та не суперечить ним. 

Доводи апеляційної скарги, що бланк протоколу не відповідає вимогам, зазначеним у Додатку 16 до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», а саме не є розміром 297х210мм (+/- 0,5мм), масою 80г/м-2, не надрукований на самокопіювальному папері, також не мають під собою підґрунтя, оскільки вказана Інструкція передбачає також за наявності технічної можливості складення протоколу в електронній формі із автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв. 

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про скасування оскаржуваної постанови, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставними та не підлягають задоволенню. 

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням, підстави для його скасування відсутні, інші доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Богославського Андрія Сергійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.10.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.10.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя