ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 689/1497/25
Провадження № 22-ц/820/105/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,
з участю представниці апелянтки,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області в складі судді Соловйова А.В. від 03 жовтня 2025 року.
Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказував, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 24.04.1999 року. Неповнолітніх дітей у них немає. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Спільне господарство сторони не ведуть, близько 10 років проживають окремо. Спір про поділ майна між ними відсутній. Він є військовослужбовцем, до війни зустрів іншу жінку та проживає разом з нею.
За цих обставин просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 .

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2025 року позов задоволено.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 24.04.1999 року виконавчим комітетом Монастироцької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, актовий запис №1, - розірвано.
Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 1211,20 грн. судового збору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду як незаконне та відмовити в позові. Вказує, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 окремий штурмовий батальйон « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у відпустці за сімейними обставинами у період подання позовної заяви та розгляду справи не перебував. В кінці липня 2025 року він припинив виходити на зв`язок, його місцезнаходження сім`ї не було відоме. З спілкування з військовою частиною єдине, що було відомо дружині та синам, що він виконує бойові завдання в зоні ведення бойових дій на Сумському напрямку, тому з ним тимчасово не буде зв`язку. 
Тож у апелянтки є об`єктивні підстави вважати, що договір про надання правничої допомоги у цій справі між її чоловіком та адвокатом Польовим В.А. не укладався, або укладався з іншою особою. Фактично позовна заява про розірвання шлюбу була подана через місяць після того, як ОСОБА_1 перестав виходити на зв`язок з сім`єю з липня 2025 року. 
05 жовтня 2025 року під час виконання бойового завдання ОСОБА_1 зник безвісти в Сумській області, про що міститься інформація на офіційному сайті МВС України. 
Відповідачка з 2024 року більшість часу проживала закордоном у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, однак до липня 2025 зв`язок з чоловіком підтримувала. Оскільки апелянтка перебувала закордоном, офіційне сповіщення щодо зникнення чоловіка отримав його батько. 
У апелянтки є підстави вважати, що справу про розірвання шлюбу між нею та чоловіком могли ініціювати треті особи, за допомогою представника, з метою позбавлення її права на компенсаційні чи інші виплати, пов`язані з проходженням відповідачем військової служби та його зникненням безвісти в зоні ведення бойових дій.

В засіданні апеляційного суду представниця апелянтки підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.
Інші учасники в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що з 24.04.1999 року сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Монастироцької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, актовий запис №1. 
У сторін неповнолітніх дітей немає.
Наведене підтверджується матеріалами справи.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що укладений між сторонами шлюб є формальним і підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе за відсутності волі позивача.
Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 СК України).
Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частиною 2 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.
За змістом частини 3 статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно констатував, що зміст заяви про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їхнім інтересам.
Апелянтка не спростувала волевиявлення ОСОБА_1 щодо розірвання шлюбу та доводи позовної заяви. 
Так, як встановлено апеляційним судом, позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 і є стрільцем-снайпером 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини НОМЕР_3 .
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не міг підписати та подати вказану позовну заяву в серпні 2025 року, оскільки з кінця липня 2025 року він припинив виходити на зв`язок, не ґрунтуються на жодних доказах.
Так, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 08.10.2025 року № 751 «Про обставини зникнення безвісти за особливих обставин внаслідок дій з боку противника в районі ведення бойових дій рядового ОСОБА_1 » стрілець-снайпер 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини НОМЕР_3 , рядовий ОСОБА_1 перестав виходити на зв`язок орієнтовно об 11 год. 05.10.2025 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Безсалівка Сумської області після вогневого контакту з противником. Тому наказано вважати ОСОБА_1 зниклим безвісти за особливих обставин внаслідок дій з боку противника в районі ведення бойових дій 05.10.2025 року під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.
Ці ж обставини щодо дати та місця зникнення безвісти ОСОБА_1 відображено у Єдиному реєстрі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин на офіційному сайті МВС України. 
Посилання апелянтки про те, що позивач не перебував у відпустці за сімейними обставинами у період подання позовної заяви за наявних технічних способів подачі (передачі) позовної заяви, укладення договору з представником,  також не спростовує волю ОСОБА_1 щодо розірвання шлюбу між сторонами, висловлену в позовній заяві. 
Апелянтка також не спростувала й висновків суду по суті спору. 
Доводи апеляційної скарги щодо наявності шлюбних відносин між сторонами, виконання сторонами прав та обов`язків подружжя, підтримання зв`язку на відстані не підтверджуються жодними належними, достатніми та допустимими доказами.
Так, ОСОБА_2 не надала жодних доказів щодо існування листування між сторонами у месенджерах, наявності регулярного телефонного зв`язку між ними, підтримки сторонами один одного шляхом здійснення платіжних переказів, надсилання відповідачкою необхідних речей позивачу, який проходить військову службу в районі ведення бойових дій з ворогом в Сумській області тощо.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті спору.
Рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390  ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 19 січня 2026 року.

Судді         Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк