ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/5203/25                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Наталія БАРГАМІНА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 грудня 2025 року                                                    м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Парінова А.Б.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Чернігівській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:
У травні 2025 року Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення в дохід бюджету з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) кошти у сумі 235 913,00 гривень для погашення податкового боргу за штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, на р/р UA578999980313060104000025001; отримувач - ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21080900. код ЄДРПОУ - 37972475, банк отримувача - Казначействе України (ел. адм. подат.).
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є платником податків і зобов`язаний сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законодавством терміни, однак всупереч вимогам Податкового кодексу України відповідач має податковий борг в загальному розмірі 235 913,00 грн.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року позов Головного управління ДПС у Чернігівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено повністю.
Стягнуто в дохід бюджету з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 кошти у сумі 235 913,00 грн для погашення податкового боргу за штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, на р/р UA578999980313060104000025001; отримувач - ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21080900. код ЄДРПОУ - 37972475, банк отримувача - Казначействе України (ел. адм. подат.).
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що податкова заборгованість відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачена, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, відтак суд вказав, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Чернігівській області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Не погоджуючись з наведеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, за змістом якої просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року у справі №620/5203/25 та винести постанову, якою відмовити Головному управлінню ДПС в Чернігівській області у позові до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга мотивована наступним.
Позивачем не було надано до суду належних доказів, на підставі яких суд мав встановити обставини справи, пов`язані з встановленням дат початку перебігу та закінчення строків розгляду контролюючим органом скарги від ФОП ОСОБА_1 на його податкові повідомлення-рішення.
Висновки суду першої інстанції про дотримання позивачем встановлених п. 56 ПКУ строків для надання відповіді на скаргу та надіслання її платнику податків, відповідачу, є хибними і такими, що не підтверджуються належними та достовірними доказами, а ґрунтуються лише на припущеннях з боку суду.
Суд першої інстанції, за відсутності у справі рішення про результати розгляду скарги ФОП ОСОБА_1 на податкові повідомлення-рішення та про направлення його відповідачу, фактично був позбавлений можливості зробити законний та аргументований висновок про його суть цього рішення та про відповідність Закону у разі його наявності, а також не мав можливості для того, щоб чітко встановити обставини, пов`язані з визначенням граничного строку розгляду скарги, якби його було продовжено на підставі вимог п.56.9 ПК України
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2025 року та від 05 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
20 серпня 2025 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/5203/25 від 17 липня 2025 року залишити без змін.
Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та має борг за платежем «штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в загальному розмірі 235 913,00 грн, що виник на підставі несплати податкового зобов`язання, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями № 12738/ж10/25-01-07-05-01 від 15 серпня 2024 року у розмірі 230 813,00 грн та № 12739/ж10/25-01-07-05-01 від 15 серпня 2024 року у розмірі 5 100,00 грн.
Податкові повідомлення-рішення від № 12738/ж10/25-01-07-05-01 від 15 серпня 2024 року та № 12739/ж10/25-01-07-05-01 від 15 серпня 2024 року були надіслано відповідачу поштовим зв`язком за податковою адресою останнього та вручені 01 вересня 2024 року.
Рішенням про результати розгляду скарги № 33579/6/99-00-06-03-02-06 від 08 листопада 2024 року податкові повідомлення-рішення № 12738/ж10/25-01-07-05-01 від 15 серпня 2024 року та № 12739/ж10/25-01-07-05-01 від 15 серпня 2024 року були залишені без змін, а скарга без задоволення. Вказане рішення було направлено відповідачу поштовим відправленням 0600981587933, та було повернуто 25 листопада 2024 року за закінченням терміну зберігання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16  липня 2025 року у справі № 500/2276/24 відступила від висновку, викладеного в пункті 101 постанови Великої Палати від 19 січня 2023 року у справі № 140/1770/19,  про те,  що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України встановлює спеціальні строки звернення до суду, відсилаючи в цьому питанні до статті 102 цього Кодексу.
У контексті зазначеного Велика Палата вказала, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не встановлює строку звернення до суду  з позовом про оскарження податкового повідомлення-рішення та не є відсильною до норми, яка їх встановлює, а отже, не є тим «іншим законом», яким встановлені спеціальні строки звернення до суду.
Строк у 1095 днів, встановлений  статтею 102 ПК України, є саме строком давності, у межах якого за платником податків зберігається право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу, а не строком звернення до суду із такими вимогами.
Велика Палата вказала, що норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, а тому має перевагу в застосуванні правовідносин у цій справі.
Відповідно до приписів пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилась процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, судова колегія встановила відсутність доказів оскарження податкових повідомлень-рішень від № 12738/ж10/25-01-07-05-01 від 15 серпня 2024 року та № 12739/ж10/25-01-07-05-01 від 15 серпня 2024 року у судовому порядку.
Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Абзацом 7 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.
З наведеного вбачається, що станом на травень 2025 року податкові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями № 12738/ж10/25-01-07-05-01 від 15 серпня 2024 року у розмірі 230 813,00 грн та № 12739/ж10/25-01-07-05-01 від 15 серпня 2024 року у розмірі 5 100,00 грн є узгодженими.
Пунктами 59.1, 59.3, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
На виконання вказаних норм відповідачу було надіслано податкову вимогу від 01 жовтня 2024 року № 0002321-1306-2501, яка була вручена 10 жовтня 2024 року.
Доказів оскарженння означеної податкової вимоги відповідачем не надано.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що податковий борг фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 виник внаслідок несплати узгодженого податкового зобов`язання, а передбачені чинним законодавством заходи не призвели до погашення вказаного податкового боргу.
Покликання апелянта на недотримання позивачем встановлених статтею 56 ПК України процесуальних строків у процедурі адміністративного оскарження рішень, не спростовують висновків суду щодо узгодженності податкових зобов`язань, що визначені податковими повідомленнями-рішеннями № 12738/ж10/25-01-07-05-01 від 15 серпня 2024 року та № 12739/ж10/25-01-07-05-01 від 15 серпня 2024 року станом на дату подання адміністративного позову Головного управління ДПС в Чернігівській області.
З огляду на те, що податкова заборгованість відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачена, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, наведене у сукупності свідчить про наявність підстав для задоволення адмінітративного позову Головного управління ДПС в Чернігівській області.
Доводи апеляційної скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені  статтями 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач:                                        В.Ю. Ключкович

Судді:                                                                О.О. Беспалов 

                                                                            А.Б. Парінов