ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
19 січня 2026 року 	Справа № 280/9928/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ 44118663)
про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:
11.11.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – відповідач), в якій позивач просить: 
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0278419- 2411 -0829-UА23060330000027462 від 11 березня 2025 року;
зобов`язати ГУ ДПС у Запорізькій області здійснити перерахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо об`єкту нерухомого майна садовий будинок літ. А, садовий будинок літ. Д, садовий будинок літ. Е, загальною площею 845,70кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, за 2024 рік, із урахуванням встановлених судом обставин та змінити розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки до 55 022,35 грн.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що об`єкт нерухомого майна, а саме садовий будинок загальною площею 845,70 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не може бути віднесений до садових будинків, оскільки його площа, зовнішні конструкції, інженерне обладнання відповідають нормативам, установлених для житлових будинків. З огляду на фактичне цільове використання об`єкта, його функціональні та технічні характеристики, а також нормативні визначення, закріплені у Податковому кодексі України, вказаний об`єкт оподаткування повинен класифікуватися як житловий будинок садибного типу, а не як садовий будинок. Позивач зазначає, що за 2024 рік повинно було бути сформоване податкове повідомлення-рішення за будинок садибного типу загальною площею 845,70 квадратних метрів, який належить позивачу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , згідно рішення Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області №1 від 30.06.2021 року за ставкою 0,500%, як для житлових будинків (7100*0,500% = 35,50 грн. за 1 квадратний метр), замість за ставкою 1,5%,як для садових будинків (7100*1,5% = 106,50 грн. за 1м.кв).
Представник відповідача скористався правом на подання відзиву, проти задоволення позовних вимог заперечив. Зазначив, що податкове повідомлення-рішення №0278419-2411-0829- UА23060330000027462 від 11.03.2025 винесені з дотриманням вимог статті 58 ПКУ та не суперечать Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» від 28.12.2015 N 1204, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за N 124/28254, із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 21.07.2017 N 658. У задоволенні позову просить відмовити. Крім того, зазначив, що позивачем пропущений строк звернення до суду.
Ухвалою суду від 17.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін; з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін. 
Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши докази, суд встановив наступне.
Позивачу на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна, а саме:
садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 845,7 кв.м;
квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 146,17 кв.м.
Загальна площа об`єктів житлової нерухомості складає 991,87 кв.м.
На підставі зазначеної інформації Головним управлінням ДПС у Запорізькій області сформовано податкове повідомлення – рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік №0278419-2411-0829-UА23060330000027462 від 11.03.2025 за садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 845,7 м.кв. 
Розрахунок здійснено згідно рішення Широківської територіальної громади за ставкою 1,5% (7100*1,5% = 106,50 грн. за 1м.кв).
Вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення - рішення протиправним позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Пунктом 4.3 статті 4 Податкового кодексу України, передбачено, що податкові періоди та строки сплати податків та зборів установлюються, виходячи з необхідності забезпечення своєчасного надходження коштів до бюджетів, з урахуванням зручності виконання платником податкового обов`язку та зменшення витрат на адміністрування податків та зборів.
Відповідно до пункту 4.4 статті 4 Податкового кодексу України, установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.
Відповідні повноваження, їх розмежування між Верховною Радою та місцевими радами, зокрема, щодо установлення місцевих податків, визначені статтею 12 Податкового кодексу України.
Згідно з статтею 8 ПК України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.
Відповідно до пунктів 10.1 та 10.2 статті 10 ПК України, до місцевих податків належить податок на майно. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).
Тож, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, належить до місцевих податків, особливості введення якого передбачені статтею 12 ПК України.
За змістом пункту 12.3 статті 12 ПК України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.
Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 12.3.1 пункту 12.3 статті 12 Кодексу).
Підпунктом 12.3.2 пунктом 12.3 статті 12 ПК України, визначено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.
Підстави, порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 Податкового кодексу України.
Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
За підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі, його частка.
Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі, його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі, їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема, документів на право власності (підпункти 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).
За приписами підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Згідно даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником:
садового будинку - АДРЕСА_2 , загальною площею 845,7 м.кв;
квартири - АДРЕСА_3 , загальною площею 146,17 м.кв.
Тобто, позивач є власником нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, різних типів об`єктів житлової нерухомості, загальна площа яких становить 991,87 кв.м.
Відповідно до п. 266.4.3 ПКУ пільга не застосовується, якщо площа такого об`єкта перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі. Отже загальна площа житлового будинку не повинна перевищувати 120*5=600 кв.м або, якщо сукупна площа різних об`єктів житлової нерухомості, то не повинна перевищувати 180*5=900 кв. м.
Відповідно до п. 266.7.1 1. за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" підпункту 266.7.1 цього пункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).
Рішенням Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 30.06.2021 № 1 був встановлений у Широківській сільській раді Запорізького району Запорізької області у складі місцевих податків і зборів податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначивши його елементи згідно з додатком 1 до рішення (пункт 1), а також ставки та пільги із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з додатками 2, 3 до цього рішення (пункт 2).
Згідно з Додатком 2 до рішення Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 30.06.2021 № 1 для житлового будинку / будинків незалежно від їх кількості, загальна площа яких не перевищує 250 кв.м, встановлюється нульова ставка податку за 1 кв.м; для фізичних осіб на будинок садибного типу встановлена ставка податку у розмірі 1,5 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; для житлових будинків ставка податку становить 0,500 % від розміру мінімальної заробітної плати.
Позивач зазначає, що об`єкт нерухомого майна, який належить позивачу, а саме садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 845,7 кв.м не може бути віднесений до садових будинків, оскільки його площа, зовнішні конструкції, інженерне обладнання відповідають нормативам, установлених для житлових будинків. Отже, вказаний об`єкт оподаткування повинен класифікуватися як житловий будинок садибного типу, а не як садовий будинок. Таким чином, відповідачем невірно розраховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2024 рік, а саме взято ставку податку у розмірі 1,5 відсотків розміру мінімальної заробітної плати як для будинку садибного типу, замість 0,500 % як для житлового будинку.
З цього приводу суд зазначає наступне.
Типи об`єктів житлової нерухомості визначені підпунктом 14.1.129 пункту 14.1 статті 14 ПКУ, зокрема, будівлі, віднесені до житлового фонду, поділяються на житлові будинки, квартири, кімнати у багатосімейних (комунальних) квартирах тощо.
Будівлі, зареєстровані згідно із законодавством як об`єкти житлової нерухомості, а також їх складові частини, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, зокрема, включають:
а) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості. Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень (передпокій, кухня, коридор, веранда, вбиральня, комора, приміщення для автономної системи опалення, пральня тощо);
б) прибудова до житлового будинку - частина будинку, розташована поза контуром його капітальних зовнішніх стін, і яка має з основною частиною будинку одну (або більше) спільну капітальну стіну;
в) квартира - ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання;
г) котедж - одно, півтораповерховий будинок невеликої житлової площі для постійного чи тимчасового проживання з присадибною ділянкою;
ґ) кімнати у багатосімейних (комунальних) квартирах - ізольовані помешкання в квартирі, в якій мешкають двоє чи більше квартиронаймачів;
садовий будинок - будинок для літнього (сезонного) використання, який в питаннях нормування площі забудови, зовнішніх конструкцій та інженерного обладнання не відповідає нормативам, установленим для житлових будинків;
дачний будинок - житловий будинок для використання протягом року з метою позаміського відпочинку.
У Національному класифікаторі ДК 018-2000 "Державний класифікатор будівель та споруд", затвердженому 17.08.2000 наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації №507, зазначено, що клас «Будинки одноквартирні» включає: «відокремлені житлові будинки садибного типу (міські, позаміські, сільські), вілли, дачі, будинки для персоналу лісового господарства, літні будинки для тимчасового проживання, садові будинки та ін...».
У Національному класифікаторі НК 018:2023 "Класифікатор будівель і споруд", затвердженому 16.05.2023 наказом Міністерства економіки України №3573, зазначено, що клас «Одноквартирні житлові будинки» включає: «відокремлені житлові будинки садибного типу, дачі, будинки лісників, садові та інші літні будинки для тимчасового проживання, тощо...».
У Додатку 2 «Ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» до Рішення Широківської сільської ради від 30.06.2021 за №1, у Національному класифікаторі ДК 018-2000 "Державний класифікатор будівель та споруд", затвердженому 17.08.2000 наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації №507, у Національному класифікаторі НК 018:2023 "Класифікатор будівель і споруд", затвердженому 16.05.2023 наказом Міністерства економіки України №3573 - «садові будинки» віднесені до класу «Будинки одноквартирні»/ «Одноквартирні житлові будинки».
Тобто, у вказаній частині зазначене у Додатку 2 «Ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» до Рішення Широківської сільської ради від 30.06.2021 за №1, узгоджується із зазначеним у Національному класифікаторі ДК 018 2000 "Державний класифікатор будівель та споруд", затвердженому 17.08.2000 наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації №507, та у Національному класифікаторі НК 018:2023 "Класифікатор будівель і споруд", затвердженому 16.05.2023 наказом Міністерства економіки України №3573.
Таким чином, відповідачем правомірно розраховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік за садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 845,7 м.кв. згідно рішення Широківської територіальної громади за ставкою 1,5% (7100*1,5% = 106,50 грн. за 1м.кв.).
У зв`язку з наведеним, суд погоджується з розрахунком контролюючого органу.
Щодо строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС).
Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Суд зазначає, що представником позивача було подано скаргу на податкове повідомлення – рішення №0278419-2411-0829-UА23060330000027462 від 11.03.2025 до Державної податкової служби. Державна податкова служба України прийняла рішення №29529/6/99-00-06-01-02-06 від 10.10.2025 року про залишення адміністративної скарги без розгляду.
До суду позовна заява надійшла 06.11.2025 (згідно штемпеля поштового відправлення), тобто в межах строку встановленого КАС України.
Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. 
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ 44118663)– відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення виготовлено в повному обсязі 19.01.2026.

Суддя О.В. Конишева