П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/2046/25 	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Бойка А.В.,
суддів: Єщенка О.В., 
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурси" про ухвалення додаткової постанови по справі №420/2046/25 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року, ухваленого за наслідком розгляду адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурси" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 
В С Т А Н О В И В :
У січні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю "Агроресурси" звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12161289/32684873 від 05.12.2024 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 08.03.2024 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену товариством з обмеженою відповідальністю «Агроресурси» податкову накладну №1 від 08.03.2024 року датою її подання на реєстрацію.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025р. позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області №12161289/32684873 від 05.12.2024 року.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурси» №1 від 08.03.2024 року датою її направлення для реєстрації.
Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурси» (вул. Центральна, буд. 28, с. Багате, Ізмаїльський район, Одеська область, 68671, код ЄДРПОУ 32684873) сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2025 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025р. залишено без змін.
23.10.2025 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурси» подав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 420/2046/25, в якій просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурси» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
В обґрунтування поданої заяви, представник позивача посилався на те, що при поданні ТОВ «Агроресурси» відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.05.2025р. по справі № 420/2046/25, ТОВ «Агроресурси» просило суд апеляційної інстанції стягнути з відповідача на користь ТОВ «Агроресурси» судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. 
Заявник вказав на те, що 17.01.2025р. між ТОВ “Агроресурси” та Адвокатським об`єднанням «ОВІС ЛІГАЛ» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 04/25-юо від 17.01.2025р., відповідно до п.п. 2.2 якого розмір гонорару за надані Клієнту в межах даного Договору послуги (професійну правничу допомогу) складає 10 000 грн. та не залежить від фактичного обсягу наданих послуг (професійної правничої допомоги). 
Представник товариства вказував на те, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Посилаючись на те, що при ухваленні постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2025р. по справі № 420/2046/25 не було розглянуто питання щодо розподілу судових витрат, а саме щодо стягнення з відповідача на користь ТОВ “Агроресурси” судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., представник товариства просив задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення по справі № 420/2046/25, яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.
03.11.2025 року Головне управління ДПС в Одеській області подало до суду апеляційної інстанції клопотання, в якому просило або відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Агроресурси» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу – у разі задоволення заяви ТОВ «Агроресурси».
Заявник вважає, що в даному випадку відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області витрат позивача на правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн., оскільки озивач не надав суду доказів ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат.
Також відповідач вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, враховуючи, що на розгляді в судах першої та апеляційної інстанцій розглядаються безліч судових справ з аналогічним предметом спору – скасування рішень про відмову в реєстрації податкової накладної, відповідач вважає, що ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, тому вважає справедливим призначити позивачеві компенсації витрат на правову допомогу адвоката, що становить розмір прожиткового мінімуму на 2025 рік станом на час звернення з позовом до суду, а саме - 3028 грн. Відповідач посилався на те, що розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги.
Розглянувши подані заяви, колегія суддів зазначає наступне:
Частиною першою статті 252 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
За положеннями ч. 2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Частинами 4-5 статті 252 КАС України передбачено, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).
Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 17.01.2025 року між ТОВ “Агроресурси” та Адвокатським об`єднанням «ОВІС ЛІГАЛ» був укладений договір про надання професійної правничої допомоги № 04/25-юо.
Відповідно до п.п. 1.1-1.3 зазначеного вище Договору ТОВ “Агроресурси” (Клієнт) доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати професійну правничу допомогу, визначену п. 1.2 Договору, а Клієнт зобов`язується її прийняти та оплатити у повному обсязі. 
Під професійною правничою допомогою (далі - послуги) сторонами розуміються будь-які юридично значимі дії, вчинені старшими партнерами, партнерами, адвокатами та помічниками адвокатів Адвокатського об`єднання в інтересах Клієнта в Одеському окружному адміністративному суді в рамках провадження у справі щодо зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ “Агроресурси” №1 від 08.03.2024р. датою її первинного подання до контролюючого органу платником податків. 
Згідно до п.п. 2.2 Договору про надання професійної правничої допомоги № 04/25-юо від 17.01.2025 року, розмір гонорару за надані Клієнту в межах даного Договору послуги (професійну правничу допомогу) складає 10 000 грн. та не залежить від фактичного обсягу наданих послуг (професійної правничої допомоги). 
09.06.2025 року ТОВ “Агроресурси” та Адвокатським об`єднанням «ОВІС ЛІГАЛ» була укладена Додаткова угода № 1 до Договору надання професійної правничої допомоги № 04/25-юо від 17.01.2025р., відповідно до п. 1 якої доповнено розділ 2 «Гонорар та порядок розрахунків» договору про надання професійної правничої допомоги № 04/25-юо від 17.01.2025р. умовами п. 2.2 в наступній редакції: «У разі апеляційного оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/2046/25 за позовом КЛІЄНТА до ГУ ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, за надання АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ професійної правничої допомоги КЛІЄНТУ у вигляді представництва інтересів КЛІЄНТА в П`ятому апеляційному адміністративному суді по справі № 420/2046/25, КЛІЄНТ додатково сплачує АДВОКАТСЬКОМУ ОБ`ЄДНАННЮ гонорар у розмірі 10 000 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.)». Інші умови договору про надання професійної правничої допомоги № 04/25-юо від 17.01.2025р., яких ця Додаткова угода не стосується, залишаються незмінними та сторони підтверджують по них свої зобов`язання». 
Колегія суддів звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. 
У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 757/29103/20-ц (провадження № 61-11792св21) зазначено, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року у справах № 810/3806/18, № 810/2816/18, № 810/3806/18), від 22 листопада 2019 року у справі № 810/1502/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
За обставин даної справи, розмір винагороди за надання правничої допомоги у П`ятому апеляційному адміністративному суді визначений згідно Додаткової угоди № 1 до Договору надання професійної правничої допомоги № 04/25-юо від 17.01.2025р. у вигляді фіксованої суми, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів враховує приписи процесуального закону, відповідно до яких підлягають оцінці, зокрема, обґрунтованість та пропорційність заявленого розміру витрат до предмета спору, значення справи для сторін, а також складність справи та обсяг виконаної представником роботи.
В даному випадку матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката Носенка Ігоря Петровича, діючого на підставі ордеру, виданого адвокатським об`єднанням «ОВІС ЛІГАЛ», з представництва інтересів ТОВ «Агроресурси» в суді апеляційної інстанції, а саме: складення та підписання відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року у справі № 420/2046/25.
В свою чергу, колегія суддів враховує, що дана справа за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке регулює спірні правовідносини, є справою незначної складності та вирішувалась судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без виклику сторін у справі.
Підготовка відзиву на апеляційну скаргу у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, дана справа є типовою, тому не потребує значних зусиль та обсягу залученого часу з боку адвоката. Правова позиція сторін у справі в суді апеляційної інстанції не змінювалась, що виключало потребу для адвоката вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.
З огляду на зазначені вище обставини колегія суддів доходить висновку, що розмір витрат на правничу допомогу, заявлений представником позивача не є обґрунтованим та пропорційним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг. Заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу не відповідає критерію реальності та розумності їхнього розміру.
Колегія суддів вважає, що справедливим, розумним та пропорційним у даній справі буде стягнення з відповідача - Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства 3000,00 грн. у відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи, що відповідає розміру витрат на правничу допомогу, присуджених до стягнення з відповідача судом першої інстанції, та з яким погодилося ТОВ «Агроресурси».
Посилання відповідача на відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу з огляду на ненадання адвокатом Книги обліку доходів та витрат, є безпідставним, оскільки вказану Книгу ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, тоді як в даному випадку позивачем був укладений договір про надання правничої допомоги з адвокатським об`єднанням, яке є юридичною особою.
Крім того, предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі, тому для підтвердження витрат на правову допомогу дані з Книги обліку доходів і витрат адвоката не потрібні (постанова Верховного Суду (КАС) № 569/17904/17 від 01.10.2018 р.) Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору.
Варто також зазначити, що відповідач, заявляючи про зменшення суми стягнення до 3028,00 грн., не надав жодного доказу у підтвердження вказаної позиції та належним чином її не обґрунтував.
Враховуючи все вищевикладене колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для частково задоволення заяви ТОВ «Агроресурси» про ухвалення додаткового рішення у справі № 420/2046/25 та стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Агроресурси» судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. 
Керуючись ст. 132, 134, 139, 252, 311, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурси" про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 420/2046/25 задовольнити частково.
Прийняти у справі додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ 44069166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурси» (68671, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Багате, вул. Центральна, 28, код ЄДРПОУ 32684873) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. (три тисячі гривень).
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук