П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 279/7365/25 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Пацко О.О. 
Суддя-доповідач - Капустинський М.М. 
27 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Шидловського В.Б. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Пращерук М. О.,
представника позивача - Барановського І.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Бараноський І.І. звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з адміністративним позовом в якому просив постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вiд 21.11.2025 року серії ЕНА №6196033 скасувати, справу закрити.
В обґрунтування позову зазначив, що 21 листопада 2025 року поліцейський Коростенськога РУП ГУНП в Житомирській області склав відносно позивача ОСОБА_1 постанову серія ЕНА М 6196033 за ч.2 ст.122 КУпАП (проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора) та наклав на нього штраф у розмірі 510 гривень. Зазначену постанову вважає незаконною, посилаючись, що у оскаржувальній постанові (графа 7) поліцейський серед доказiв зазначив прочерк. Проте у графі 6 постанови вказано на фіксацiю правопорушення портативним відеореєстратором Моторола ВБ-400 858551, 859446. Насправді будь-якого відеодоказу про те, що позивач 21 листопада 2025 року проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, немає i не може бути, так як такого проїзду не було.
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Вказує, що з відеозапису події видно, що ОСОБА_1 не проїжджав на заборонений червоний сигнал світлофора, а здійснив поворот перед світлофором, поза його зоною. Саме про це наголошував поліцейському Воловчук М. В., що підтверджено відео- і звукозаписом події.
До того ж, дії водія ОСОБА_1 можна розцінити, як закінчення маневру.
Поліцейський посилався на існування стоп-лінії і на те, що її перетнув на своєму автомобілі ОСОБА_1 .
Тобто, на думку поліцейського, який розглядав справу про адміністративне правопорушення існування стоп-лінії є кваліфікуючою ознакою інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.
Однак жодним доказом, зокрема, відеозаписом, не підтверджено існування такої стоп-лінії і того, що її перетинав Воловчук М. В.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2025 року розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні на 21 січня 2025 року о 13од. 15 хв.
14 січня 2026 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача. У поданому відзиві представник відповідача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, розгляд справи проводити без участі представника відповідача.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив її задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився.
Заслухавши представника позивача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, зі змісту постанови слідує, що 21.11.2025 о 13 год. 17 хв. по вулиці Грушевського, в місті Коростень, Коростенського району Житомирської області, водій керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 , проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3.е Правил дорожнього руху України .Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем підтверджено належними та допустимими доказами порушення ОСОБА_1 п.8.7.3 е ПДР, а відтак постанова Серія ЕНА №6196033 від 21.11.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, є правомірною.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху..
Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідно до п.8.7.3 ПДР сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Згідно із п.8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Як встановлено із відеозапису, позивач в зазначений час рухаючись по пр.Грушевського не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), а здійснив поворот ліворуч на червоний сигнал світлофора.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем підтверджено належними та допустимими доказами порушення ОСОБА_1 п.8.7.3 "е" ПДР, а відтак постанова Серія ЕНА №6196033 від 21.11.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, є правомірною.
Позивачем не надано суду жодного доказу та не викладено обставин, які підтверджували б неправомірність дій відповідача та відсутність в діях позивача порушення ПДР.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 грудня 2025 року відповідає.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 грудня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Шидловський В.Б.