Справа № 405/888/25
Провадження №2/405/237/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:
головуючого судді Іванової Л.А.
при секретарі Тарасенко Р.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/888/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, який сформований в системі «Електронний суд» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 04.03.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , як Клієнтом укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4443623, за умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Договору тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 600 грн., строк кредиту 360 днів: з 04.03.2024 року по 27.02.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. 
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в розмірі 600 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА". 
Пунктом 1.2.1Договору сторони передбачили, що, за взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що сторонами укладається Додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до Графіку платежів (п.1.3 цього Договору). 
Враховуючи, зазначені вище умови Договору, 09.03.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено Додатковий договір до Договору №4443623 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024 року, за яким сторони за взаємною згодою домовились, що згідно умов цього Додаткового договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2. Додаткового договору). Сума кредиту, яка було надана згідно з Додатковим договором складає: 7000 грн. 
Відповідно до зазначених вище умов Додаткового договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 7000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення". 
Враховуючи внесені зміни до Договору, які оформлені Додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за Договором (п.п.1.2-1.3. Додаткового договору) сума кредиту на дату укладення Додаткового договору, склала 7600 грн.
Крім того, зазначив, що враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 25.10.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором № 4443623 від 04.03.2024 року в розмірі 51 680 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту - 7 600 грн., заборгованість за процентами - 40 280 грн., штрафні санкції - 3 800 грн.
Окрім того, зазначив, що Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
З огляду на викладене вище, зазначив, що всупереч умовам Договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, та після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора, у зв`язку з чим відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором № 4443623 від 04.03.2024 року в розмірі 71 440 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7 600 грн., нараховані первісним кредитором проценти в розмірі 40280 грн., нараховані проценти ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за 104 календарних днів в розмірі 19 760 грн. та штрафні санкції в розмірі 3800 грн.
Щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій зазначив, що за умовами п. 6.4. Договору Первісним кредитором було нараховано штрафні санкції в розмірі 3800 грн., проте враховуючи, вимоги Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, позивач вважає такими, що не підлягають стягненню з відповідача штрафні санкції за Договором в розмірі 3800 грн.
З огляду на зазначене вище, позивач ТОВ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором № 4443623 від 04.03.2024 року в розмірі 67 640 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7 600 грн., нараховані проценти первісним кредитором в розмірі 40 280 грн., нараховані проценти ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 104 календарних днів в розмірі 19 760 грн., а також судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. 

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2025 року відкрито провадження у зазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.
При цьому, у зв`язку з набранням 25 квітня 2025 року чинності Законом України від 26.02.2025 № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Кіровограда на Подільський районний суд міста Кропивницького.
Представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином, при цьому, у позові просив проводити розгляд справи без участі представника позивача та підтримання позовних вимог. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи судом повідомлений як в порядку ч.ч.5, 6 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, так і в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, та з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Заяви, клопотання, відзив на позов на адресу суду не надходили. 
При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, та є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 березня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як Товариством та ОСОБА_1 , як Клієнтом за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Договір № 4443623 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток «Сredit7». Електронна ідентифікація Споживача, здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІКС Товариства (п.1.1 Договору).
Згідно з п. 1.2 Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 600 гривень.
Відповідно до п.п.1.2.1 Договору за взаємною згодою Сторін сума кредиту може бути збільшена, про що Сторонами укладається Додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до Графіку платежів (п.1.3 цього Договору).
Пунктом 1.3 Договору встановлено, що строк кредитування становить 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів.
Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. 
Строк кредитування, а також термін (дата) повернення (виплати) кредиту, встановлені Договором, можуть бути змінені (продовжені) за письмовою згодою Сторін, шляхом підписання Сторонами додаткового договору до цього Договору. Ініціювання Клієнтом продовження строку кредитування/строку Договору відбувається без змін умов цього Договору в бік погіршення для Клієнта (п.п.1.3.1 Договору).
Відповідно до п.1.4 Договору тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.1.8 Договору).
Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 .
Пунктом 3.1 Договору визначено, що проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".
Відповідно до п.4.1 Договору Сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору.
Додатком №1 до Договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки, згідно з якою визначено дата видачу кредиту/дата платежу, сума платежу за розрахунковий період, та проценти за користування кредитом.

Крім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09 березня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як Товариством та ОСОБА_1 , як Клієнтом за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Додатковий договір до Договору № 4443623 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого Сторони за взаємною згодою домовились, що згідно з умовами цього Додаткового договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 7000 гривень.
Пунктом 1.3 Додаткового договору внесено зміни у п.1.2. Договору та викладено його у наступній редакції: «1.2. На умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 7 600,00 гривень.» Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів.
Пунктами 1.4, 1.5, Додаткового договору визначено, що сума кредиту на дату укладення цього Додаткового договору, з урахуванням платежів, здійснених Клієнтом за Договором, складає: 7 600,00 гривень. Строк кредитування та періодичність сплати процентів залишаються незмінними, відповідно до п.1.3 Договору.
Згідно з п. 1.6 Додаткового договору за користуванням кредитом нараховуються проценти на умовах, встановлених п.1.4 Договору. Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки дорівнює 2,462%
Відповідно до п.1.11, п.1.12 Додаткового договору сторони погодили, що в зв`язку зі зміною суми кредиту відповідно до пунктів 1.2 та 1.3. цього Додаткового договору здійснюється коригування зобов`язань Клієнта за Договором, про що складається новий Графік платежів за Договором (Додаток №1), що є невід`ємним Додатком до даного Додаткового договору. Оновлений Графік відображає актуальний стан розрахунків/платежів/заборгованості за Договором на дату укладення даного Додаткового договору.
Новий Графік платежів Товариство розміщує в Особистому кабінеті та/або направляє на електронну адресу Клієнта, що вказана в Договорі або цьому Додатковому договорі, або окремо повідомлена Клієнтом Товариству в порядку, передбаченому Договором.
Пунктом 2.1 Додаткового договору передбачено, що Товариство протягом двох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Додаткового договору надає кредит (додаткову суму) у безготівковій формі шляхом перерахування коштів додаткової суми кредиту за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 . Дати надання додаткової суми кредиту: 09.03.2024 або 10.03.2024. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахування коштів не у день укладання Додаткового договору, а в наступні календарні дні, Графік платежів підлягає відповідному коригуванню. Новий Графік платежів Товариство розміщує в Особистому кабінеті та/або направляє на електронну адресу Клієнта.
Наведені умови кредитування, серед іншого, відображені й в паспорті споживчого кредиту, який 04.03.2024 року та 09.03.2024 року також підписано відповідачем ОСОБА_1 електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором. 
При цьому, доказів визнання недійним вищевказаного договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4443623 від 04.03.2024 року та Додаткового договору до договору №4443623 від 09.03.2024 року або їх окремої частини матеріали справи не містять.

При цьому, факт перерахування відповідачу коштів підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» за вих. № 20241101-4922 від 01.11.2024 року, за якою на підставі Договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №03012024-1 від 03.01.2024, укладеного між ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 04.03.2024 18:25:12 на суму 600.00 грн. Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» - fe02995d-68c1-48eb-9878-dc34369972ef; номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - 44436231709569506. Session ID - 023385789651; сайт торгівця - https://credit7.ua; код авторизації - 232067. Банк-еквайр - АТ "ПУМБ"; призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .
Крім того, згідно з довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» за вих. №1715-0111 від 01.11.2024 року, на підставі Договору про переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року, укладеного між ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 09.03.2024 року о 08:55:18 год. на суму 7000 грн; маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 354305640, призначення платежу: зарахування 7000 грн. на карту НОМЕР_1 .
Тим самим, кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб, обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № НОМЕР_1 . 
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст. 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України).
Судом встановлено, що Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4443623 від 04.03.2024 року та Додатковий договір від 09.03.2024 року були укладені між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до зазначеного Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При цьому, відповідно до реквізитів Договору №4443623 від 04.03.2024 року, укладеного між Сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «27729». 
Відповідно до реквізитів Додаткового договору №4443623 від 09.03.2024 року, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «64042». 
Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4443623 від 04.03.2024 року та Додатковий договір від 09.03.2024 року були укладені між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого Кредитодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4443623 від 04.03.2024 року та Додатковий договір від 09.03.2024 року не були би укладеними сторонами, суд дійшов висновку, що ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Крім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як Клієнтом та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як Фактором укладено договір факторингу №25/10/2024, за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (п.1.1 Договору).
Відповідно до п.1.2 Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається після підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п.3.3 цього Договору, на рахунок Клієнта, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок Клієнта, - підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості.
Клієнт зобов`язаний передати Фактору інформацію згідно з Реєстром Боржників в електронному виді за формою, наведеною в Додатку №5 до цього Договору, на підставі Акту прийому- передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному виді (Додаток № 6).
Згідно з Актом прийому - передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № №25/10/2024 від 25.10.2024 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» уклали даний Акт про те, що на виконання п. 1.2 Договору Факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 року Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 6091, після чого, з урахуванням п. 1.2 Договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 року, від Клієнта до Фактора перейшли права вимоги заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей.
Відповідно до витягу з реєстру боржників Додаток № 1 до договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 року, ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 (п.н.3882) за кредитним договором № 4443623 в розмірі 51 680 грн., з якої: 7600,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 40280,00 грн. - заборгованість за процентами та 3 800 грн. сума заборгованості за штрафами.
Крім того, судом встановлено, що рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Згідно з ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті516, частини другої статті517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61 - 10389св21 від 23.02.2022, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039 св21 від 19.01.2022, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14.07.2021.
Таким чином, з підстав, зазначених вище, позивач ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» наділений правом грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4443623 від 04.03.2024 року та Додаткового договору до Договору №4443623 від 09.03.2024 року. 
Крім того, первісний кредитор ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на виконання вимог ст.18 Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до положень п.1.3 Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024, повідомив Боржників про відступлення права вимоги за кредитними договорами та передачу їхніх персональних даних новому кредитору - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», і, зокрема, відповідачу (ID договора 4443623 від 28.10.2024 року об 11:27:38)

При цьому, згідно з умовами Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 
Разом з тим, всупереч умовам Договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ні на рахунки позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» . 
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.2 ст. 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Судом встановлено, що первісний кредитор ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повністю виконав свої зобов`язання перед позичальником ОСОБА_1 та перерахував на рахунок відповідача за укладеним між Сторонами Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4443623 від 04.03.2024 року до Додаткового договору до нього від 09.03.2024 року кошти в загальній сумі 7 600 грн. 00 коп. 
Факт укладення та підписання договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4443623 від 04.03.2024 року до Додаткового договору від 09.03.2024 року в електронній формі та отримання коштів за зазначеним Договором відповідачем не спростовано, а тому суд вважає укладеним Договір про споживчий кредит між Первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 . 
Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
При цьому, об`єктивних даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Договором у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи в суді не надано. Крім того, суду не надано і беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Крім того, судом зазначається, що відповідно до п. 1 Договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Аналіз положень укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» договору свідчить про те, що до позивача за вказаним договором перейшло право грошової вимоги не тільки за існуючими на момент укладення договору розмірами заборгованості, а й за вимогами, право на одержання яких належить ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», проте, на момент відступлення права вимоги ще не виникли.
Таким чином, враховуючи що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» мало право нараховувати відповідачу, який не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, проценти за користування кредитом в розмірі 2,50 % на день протягом строку кредитування, який становить 360 днів, суд приходить до висновку що позивач після відступлення права вимоги за укладеним з відповідачем Договором обґрунтовано нарахував боржнику в межах строку дії Договору заборгованість у вигляді процентів за 104 дні за період з 26.10.2024 року до 06.02.2025 року в розмірі 19 760 грн. (7600*2,5%=190 грн. * 104 календарних днів), а тому наявні підстави для їх стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача.
З огляду на викладене вище, аналізуючи зібрані докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4443623 від 04.03.2024 року та Додаткового договору від 09.03.2024 року до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4443623 від 04 березня 2024 року підлягає задоволенню, та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 67640 грн., з якої: заборгованість за основним боргом (сумою кредиту) в розмірі 7600 грн., заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором за період з 04.03.2024 року по 25.10.2024 року в розмірі 40 280 грн. та заборгованості за процентами, нарахованих ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 104 календарних днів за період з 26.10.2024 року по 06.02.2025 року в розмірі 19 760 грн. в межах строку договору. 
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України). 
До витрат, пов`язаних з розгляду справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частинами 4-6 статті 137 ЦПК України також визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Крім того, відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Наведені вище положення процесуального закону дають підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації, при цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При цьому, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, як роз`яснено в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України, (в редакції Закону 2004 року). Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заявлено про стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., з приводу чого суд зазначає наступне. 
Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, що 10 грудня 2024 року між позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», як Клієнтом та адвокатом Столітнім М.М. укладено договір про надання правової допомоги №10/12-2024, за яким Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором (п.1.1 Договору).
Відповідно до п.2.2 Договору Адвокат бере на себе виконання наступних дій з надання правової допомоги: представництво інтересів клієнта в будь - яких органах державної, законодавчої та виконавчої влади, органах прокуратури, податкових органах, міліції, судових органах усіх рівнів, органах місцевого самоврядування, органах управління установ, організацій, підприємств та їх об`єднань, керівних органах об`єднань громадян; збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази у зв`язку з виконанням доручення; використання засобів захисту, передбачених КПК України, ЦПК України та іншими законами України; виконання інших дій, передбачених законодавством. 
Пунктами 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 Договору передбачено, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. 
При визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката.
За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін та згідно Рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару (далі - Рекомендації). Крім цього, сторони можуть домовитися про додатковий гонорар (премію), якщо для клієнта прийнято позитивне рішення.
Послуги професійної правничої допомоги надаються Адвокатом Клієнту на підставі укладеної Заявки на виконання доручення, яка є невід`ємною частиною Договору (п.4 Договору).
Відповідно до п.6 Договору після виконання Заявки Адвокат складає Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який підписує та надає Клієнту для узгодження та підпису.
Клієнт здійснює оплату гонорару Адвоката згідно узгодженого та підписаного Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом ЗО календарних днів з моменту набуття рішення суду по справі законної сили (п.4.8 Договору).

Відповідно до Заявки на виконання доручення №6649 від 07.01.2025 року до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та Адвокат Столітній М.М. склали заявку на виконання доручення на підставі Договору про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, за якою, зокрема, Клієнт доручає, а Адвокат зобов`язується надати послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №4443623 від 04.03.2024 року, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА» та ОСОБА_1 , а також визначили розмір гонорару, який становить 10 000 грн. 
Згідно з Актом прийому - передачі виконаних робіт (наданих послуг) №6649 від 06 лютого 2025 року до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та Адвокат Столітній М.М. уклали цей Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) в підтвердження того, що згідно з умовами Договору про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, Адвокат надав, а Клієнт прийняв послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4443623 від 04.03.2024 року, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , та зазначили види робіт (надання послуг), а саме: зустріч Адвоката та Клієнта, надання Адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства, тривалістю 0,5 год., вартістю 440 грн.; дослідження наданих Клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи, тривалістю 1 год., вартістю 840 грн.; аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства, тривалістю 0,5 год., вартістю 440 грн.; підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів Клієнта, узгодження обраної позиції з Клієнтом тривалістю 1 год., вартістю 840 грн.; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної Клієнтом позиції захисту прав та інтересів тривалістю 1 год., вартістю 840 грн.; проведення Адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Складення, оформлення та направлення адвокатських запитів тривалістю 1 год., вартістю 840 грн.; складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4443623 від 04.03.2024 року, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 до суду, тривалістю 2 год., вартістю 1640 грн.; складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) - додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші необхідні документи) тривалістю 1 год., вартістю 840 грн.; складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо, тривалістю 2 год., вартістю 1640 грн.; представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою КЛІЄНТА про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4443623 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , в тому числі, участь у судових засіданнях тривалістю 2 год., вартістю 1640 грн. 
Загальна сума гонорару за надання правової допомоги згідно цього Акту складає 10 000 грн., та зазначена сума підлягає оплаті Клієнтом протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду першої інстанції у справі законної сили.
Клієнт засвідчує, що послуги надані Адвокатом якісно, в повному обсязі, претензії щодо наданих послуг відсутні.

При цьому, суд зауважує, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги і у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої так і тієї, що лише підлягає оплаті (буде сплачена) відповідною стороною.
Тим самим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 24.01.2024 року у справі № 357/13634/21). 
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Підсумовуючи, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин.
Визначаючи у даній справі розмір судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, за встановлених обставин, суд виходить з заявленого позивачем предмета спору та ціни позову, суб`єктного складу осіб (відповідачем за яким є фізична особа), складених процесуальних документів, та керуючись критеріями обґрунтованості, пропорційності та розумності, на підставі чого вважає обґрунтованим розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн., який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». 
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим та враховуючи, що позов задоволено з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений позивачем з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., враховуючи, що позовна заява подана позивачем в електронній формі через систему «Електронний суд».
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст. ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,- 

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 44559822, заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4443623 від 04 березня 2024 року та додаткового договору від 09 березня 2024 року до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4443623 від 04 березня 2024 року в розмірі 67 640 (шістдесят сім тисяч шістсот сорок) грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 44559822, судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького Лілія Андріївна Іванова