ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 грудня 2025 року           справа №200/3903/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 р. у справі № 200/3903/25 (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                          УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 02.04.2023 року (вірна 02.04.2025 року) № 056650008915 Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , з 24.03.2025 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, зарахувати ОСОБА_1 , до пільгового стажу роботи, періоди за Списком робіт затвердженому Постановою КМУ від 31.03.1994 р. №202 розділ 1, період роботи з 24.05.2002 по 01.09.2004, з 09.12.2004 по 04.04.2007, з 23.04.2007 по 04.07.2008, з 01.09.2008 по 01.10.2008;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, зарахувати ОСОБА_1 , до пільгового стажу роботи на провідній професії прохідником відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.10.2008 по 17.04.2009, з 18.05.2009 по 01.12.2014, з 02.12.2014 по 21.02.2016, з 07.04.2016 по 04.05.2016, з 13.07.2016 по 12.10.2016, з 17.05.2017 по 24.12.2021, з 22.05.2022 по 13.06.2022, з 20.09.2022 по 12.10.2022, з 27.10.2022 по 29.12.2023, з 11.04.2024 по 24.03.2025 із застосуванням кратності відповідно до Постанови КМУ № 81 від 22.02.1992, та Роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, зарахувати ОСОБА_1 , до пільгового стажу роботи, періоди роботи на провідних посадах передбачених ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.12.2021 по 23.02.2022, з 24.02.2022 по 21.05.2022, з 14.06.2022 по 19.09.2022, з 13.10.2022 по 26.10.2022, з 30.12.2023 по 10.04.2024 року із розрахунку 1 день військової служби за три у відповідності до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 2.3. розділу 2 Положення затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, призначити ОСОБА_1 , пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.03.2025 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02.04.2025 року №056650008915 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.03.2025 про перерахунок пенсії, перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до пільгового стажу за ст. 14 пост 202 підземні періоди роботи з 24.05.2002 по 01.09.2004, з 09.12.2004 по 04.04.2007, з 23.04.2007 по 04.07.2008, з 01.09.2008 по 01.10.2008, до пільгового стажу на провідній професії періоди роботи з 02.10.2008 по 17.04.2009, з 18.05.2009 по 01.12.2014, з 02.12.2014 по 21.02.2016, з 07.04.2016 по 04.05.2016, з 17.05.2017 по 24.10.202, з 25.10.2021 по 24.12.2021, з 22.05.2022 по 13.06.2022, з 20.09.2022 по 12.10.2022, з 27.10.2022 по 29.12.2023, з 11.04.2024 по 24.03.2025 та зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 та Постанови КМУ № 81 від 22.02.1992 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення».
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що до матеріалів пенсійної справи позивача було долучено копію трудової книжки, не завірену належним чином. Довідки про підтвердження пільгового стажу відсутні.
Враховуючи зазначене, для розгляду питання про зарахування пільгового стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України №1058 не було підстав.
Вік позивача на дату звернення – 49 років 3 місяці. В результаті розгляду заяви від 24.03.2025 року позивачу встановлено підвищення як учаснику бойових дій, згідно наданого посвідчення, та винесено рішення про часткову відмову в проведені перерахунку, щодо переходу на пенсію за віком згідно ч.4 ст.115 Закону України №1058.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності.
24.03.2025 року ОСОБА_1 , через веб портал ПФУ, звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, а саме перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Судом встановлено, що звернення позивача опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Рішенням відповідача від 02.04.2023 року (відповідачем надано рішення від 02.04.2025) № 056650008915 відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням 55 років.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
За частиною 5 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31 березня 1994 року затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Пунктом І зазначеного списку передбачені, підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Комплексний аналіз зазначених норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи.
Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).
Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо доводів апелянта, що для розгляду питання про зарахування пільгового стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України №1058 не було підстав, суд зазначає наступне.
У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 03.12.1998, щодо спірних періодів містяться наступні записи:
24.05.2002 – переведений учнем гірника підземного з повним робочим днем в шахті на час практики у ВАТ «Вугільна компанія «шахта «Красноармійська-Західна №1» (запис № 9);
04.09.2002 – переведений гірником підземним 2 розряду з повним робочим днем в шахті (запис № 10);
01.09.2004 – звільнений за власним бажанням (запис № 12);
09.12.2004 – прийнятий гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті в ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» (б/н);
08.11.2005 – переведений учнем гірничомонтажника підземним з повним робочим днем в шахті на період практики (б/н);
07.04.2006 – переведений гірничомонтажником 5 розряду з повним робочим днем в шахті (б/н);
04.04.2007 – звільнений за власним бажанням (б/н);
23.04.2007 – прийнятий гірничомонтажником 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті у ВАТ «Вугільна компанія «шахта «Красноармійська-Західна №1» (б/н);
04.07.2008 – звільнений за власним бажанням (б/н);
01.09.2008 – прийнятий гірником підземним 3р. з повним робочим днем в шахті у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» «(б/н);
02.10.2008 – переведений підземним учнем прохідника з повним робочим днем в шахті (б/н);
05.12.2008 – переведений підземним прохідником 5 р. з повним робочим днем в шахті (б/н);
17.04.2009 – звільнений за власним бажанням (б/н);
18.05.2009 – прийнятий прохідником 5 р. з повним робочим днем під землею у ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопрохідка» (б/н);
01.12.2014 – звільнений за переводом (б/н);
02.12.2014 – прийнятий за переводом прохідником 5 розряду з повним робочим днем в шахті у ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (б/н);
21.02.2016 звільнений за власним бажанням (б/н);
07.04.2016 – прийнятий прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею у ТОВ «Донбасвуглепрохідка» (б/н);
04.05.2016 – звільнений за власним бажанням (б/н);
13.07.2016 – прийнятий прохідником 5 розряду на ділянку будівництва вертикальних стволів Департаменту будівельних та гірничих робіт (б/н);
12.10.2016 – звільнений у зв`язку із закінченням строку трудового договору (б/н);
17.05.2017 – прийнятий прохідником 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах (б/н).
Записи про звільнення трудова книжка не містить.
Щодо періодів роботи з 24.05.2002 по 01.09.2004, з 09.12.2004 по 04.04.2007, з 23.04.2007 по 04.07.2008, з 01.09.2008 по 01.10.2008.
Суд зазначає, що професія позивача «учень гірника підземного, «гірник підземний» та «гірничомонтажник підземним» передбачені Списком затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 №202, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Відповідно до відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, позивач у спірні періоди виконував роботи, які дають право на пільги у пенсійному забезпеченні (код ЗП3013А1).
Наказом Мінфіну від 14.04.2015 р. № 435 (зі змінами) затверджено довідник кодів підстав для обліку Пенсійним фондом України стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.
Згідно зазначеного довідника код підстави ЗП3013А1 - це працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.
Враховуючи наведене, періоди роботи позивача з 24.05.2002 по 01.09.2004, з 09.12.2004 по 04.04.2007, з 23.04.2007 по 04.07.2008, з 01.09.2008 по 01.10.2008 повинні бути зараховано до пільгового стажу за ст. 14 пост 202 підземні.
Щодо періодів роботи з 02.10.2008 по 17.04.2009, з 18.05.2009 по 01.12.2014, з 02.12.2014 по 21.02.2016, з 07.04.2016 по 04.05.2016, з 17.05.2017 по 24.10.2021 (з 25.10.2021 військова служба).
Суд зазначає, що професія позивача «прохідник» відноситься до провідної професії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, позивач у спірні періоди виконував роботи, які дають право на пільги у пенсійному забезпеченні (код ЗПЗ014А2).
Згідно зазначеного довідника код підстави ЗПЗ014А2 - це працівники провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.
Записи у трудовій книжці підтверджують характер роботи позивача за провідною професією, що надає право на включення цих періодів до пільгового стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Враховуючи наведене, періоди роботи позивача з 02.10.2008 по 17.04.2009, з 18.05.2009 по 01.12.2014, з 02.12.2014 по 21.02.2016, з 07.04.2016 по 04.05.2016, з 17.05.2017 по 24.10.2021 необхідно зарахувати до пільгового стажу на провідній професії.

Щодо зарахування до пільгового підземного стажу періодів військової служби позивача з 25.10.2021 по 24.12.2021, з 22.05.2022 по 13.06.2022, з 20.09.2022 по 12.10.2022, з 27.10.2022 по 29.12.2023, з 11.04.2024 по 24.03.2025.
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 07.12.1993 ОСОБА_1 25.10.2021 року на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_4 призваний на військову службу.
Наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 25.10.2021 року №304 старшого сержанта запасу ОСОБА_1 з 25.10.2021 зараховано до списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Відповідно до розрахунку стажу періоди роботи позивача з 25.10.2021 по 28.02.2023 зараховано до страхового стажу, періоди з 01.03.2023 по 29.12.2023, з 11.04.2024 по 24.03.2025 не зараховано до страхового та пільгового стажу.
Статтею 2 Закону України 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закону № 2232-XII) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом №2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 1-2 цього Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до статті 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи те, що на час призову на службу у Збройних Силах України позивач працював за професією «прохідник», яка відноситься до провідної професії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано період військової служби з 25.10.2021 по 24.12.2021, з 22.05.2022 по 13.06.2022, з 20.09.2022 по 12.10.2022, з 27.10.2022 по 29.12.2023, з 11.04.2024 по 24.03.2025 до пільгового стажу як провідні професії.
Суд зазначає, що зі спірного рішення відповідача не можливо встановити, які саме періоди не були зараховану позивачу до пільгового стажу. При цьому, відповідачем взагалі не вирішувалось питання про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». А з протоколу розрахунку стажу, вбачається, що позивачу не було зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 жодного періоду роботи.
Наведене вище у своїй сукупності є підставою для висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02.04.2025 року №056650008915, яким ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії, перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.03.2025 про перерахунок пенсії, перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до пільгового стажу за ст. 14 пост 202 підземні періоди роботи з 24.05.2002 по 01.09.2004, з 09.12.2004 по 04.04.2007, з 23.04.2007 по 04.07.2008, з 01.09.2008 по 01.10.2008, до пільгового стажу на провідній професії періоди роботи з 02.10.2008 по 17.04.2009, з 18.05.2009 по 01.12.2014, з 02.12.2014 по 21.02.2016, з 07.04.2016 по 04.05.2016, з 17.05.2017 по 24.10.2021, з 25.10.2021 по 24.12.2021, з 22.05.2022 по 13.06.2022, з 20.09.2022 по 12.10.2022, з 27.10.2022 по 29.12.2023, з 11.04.2024 по 24.03.2025 та зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 та Постанови КМУ № 81 від 22.02.1992 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 р. у справі №200/3903/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 р. у справі №200/3903/25 - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 04 грудня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                                      Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                            А.А. Блохін

                                                                                                                                      І.В. Сіваченко