28.01.2026 Справа № 363/3881/24

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
за участю прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді кримінальне провадження № 12024111150000821 від 19.06.2024 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Олександрово, Зарічненського району Рівненської області, одруженого, маючого на утриманні дітей ОСОБА_5 , 2008 року народження, ОСОБА_6 , 2012 року народження, ОСОБА_7 , 2018 року народження, ОСОБА_8 , 2021 року народження, ОСОБА_9 , 2023 року народження, ОСОБА_10 , 2024 року народження, офіційно не працюючого, не перебуваючого на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
06.04.2024 року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де в останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з території будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останньому було достовірно відомо про те, що за вказаною адресою ніхто не проживає.
Одразу після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 попрямував до території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_11 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , того ж дня, тобто 06.04.2024 року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що в Україні діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться не поміченим, зайшов на територію домоволодіння через незамкнені ворота, тим самим проник на територію останнього. 
Перебуваючи на території домоволодіння , а саме території подвір`я, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, розібрав та викрав батут з металевим каркасом та поверхнею чорного кольору, діаметром 400 см вартістю – 6080 гривень (шість тисяч вісімдесят гривень).
ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 6080 гривень (шість тисяч вісімдесят гривень).
Крім того, 09.04.2024 року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де в останнього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме до подвір?я житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останньому було достовірно відомо про те, що за вказаною адресою ніхто не проживає.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на порушення конституційного права на недоторканність іншого володіння, передбаченого 
ст. 30 Конституції України, 09.04.2024 року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість іншого володіння ОСОБА_11 , передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зайшов на територію домоволодіння через незамкнені ворота тим самим проник на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_11 . Тим самим ОСОБА_4 порушив конституційне право на недоторканність іншого володіння особи, а саме ОСОБА_11 .
Крім того, 12.04.2024 року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де в останнього повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останньому було достовірно відомо про те, що за вказаною адресою ніхто не проживає.
Одразу після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 попрямував до території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_11 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , того ж дня, тобто 12.04.2024 року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що в Україні діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться не поміченим, зайшов на територію домоволодіння через незамкнені ворота, тим самим проник на територію останнього. 
Перебуваючи на території домоволодіння, а саме території подвір`я, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, викрав плетенні стільчики коричневого кольору у кількості 4 шт. вартістю – 4320 гривень (чотири тисячі триста двадцять гривень).
ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 4320 гривень (чотири тисячі триста двадцять гривень).
Крім цього, 15.04.2024 року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де в останнього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме до подвір?я житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останньому було достовірно відомо про те, що за вказаною адресою ніхто не проживає.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на порушення конституційного права на недоторканність іншого володіння, передбаченого 
ст. 30 Конституції України, 15.04.2024 року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість іншого володіння ОСОБА_11 , передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зайшов на територію домоволодіння через незамкнені ворота тим самим проник на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_11 . Тим самим ОСОБА_4 порушив конституційне право на недоторканність іншого володіння особи, а саме ОСОБА_11 .
Крім того, 17.04.2024 року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де в останнього повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останньому було достовірно відомо про те, що за вказаною адресою ніхто не проживає.
Одразу після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 попрямував до території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_11 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , того ж дня, тобто 17.04.2024 року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що в Україні діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться не поміченим, зайшов на територію домоволодіння через незамкнені ворота, тим самим проник на територію останнього. 
Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно підійшов до житлового будинку, де через не замкнені вхідні двері проник в середину житлового будинку, де скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, в одній з кімнат виявив та викрав духову шафу білого кольору марки FAGOR модель Innova, серійний номер 902105010 вартістю – 7584 гривень 18 копійок (сім тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні вісімнадцять копійок).
Одразу після цього, ОСОБА_4 вищевказане майно виніс на вулицю та в подальшому переніс за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 7584 гривень 18 копійок (сім тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні вісімнадцять копійок).
Крім того, 20.04.2024 року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де в останнього повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останньому було достовірно відомо про те, що за вказаною адресою ніхто не проживає.
Одразу після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 попрямував до території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_11 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , того ж дня, тобто 20.04.2024 року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що в Україні діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться не поміченим, зайшов на територію домоволодіння через незамкнені ворота, тим самим проник на територію останнього. 
Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно підійшов до житлового будинку, де через не замкнені вхідні двері проник в середину житлового будинку, де скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, в одній з кімнат виявив та викрав газову плиту FAGOR модель 2CFI-4GLS, серійний номер 902013164 вартістю – 3716 гривень 20 копійок (три тисячі сімсот шістнадцять гривень двадцять копійок).
Одразу після цього, ОСОБА_4 вищевказане майно виніс на вулицю та в подальшому переніс за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 3716 гривень 20 копійок (три тисячи сімсот шістнадцять гривень двадцять копійок).
Крім цього, 23.04.2024 року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де в останнього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла особи, а саме до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останньому було достовірно відомо про те, що за вказаною адресою ніхто не проживає.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на порушення конституційного права на недоторканість житла, передбаченого ст. 30 Конституції України , 23.04.2024 року року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла ОСОБА_11 , передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зайшов на територію домоволодіння через незамкнені ворота та підійшов до житлового будинку, де через не замкнені вхідні двері проник в середину житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яке на праві власності належить ОСОБА_11 . Тим самим ОСОБА_4 порушив конституційне право на недоторканність житла особи, а саме ОСОБА_11 .
Крім цього, 26.04.2024 року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де в останнього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла особи, а саме до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останньому було достовірно відомо про те, що за вказаною адресою ніхто не проживає.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на порушення конституційного права на недоторканість житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, 26.04.2024 року в денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла ОСОБА_11 , передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зайшов на територію домоволодіння через незамкнені ворота та підійшов до житлового будинку, де через не замкнені вхідні двері проник в середину житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_11 . Тим самим ОСОБА_4 порушив конституційне право на недоторканність житла особи, а саме ОСОБА_11 .
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, тому суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За згодою учасників процесу, судом вирішено провести допит обвинуваченого та дослідити обліково-характеризуючі дані щодо обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі, підтвердив обставини викладанні в обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно в квітні 2024 року, враховуючи ситуацію після окупації, коли майже всі будинки у його селі були розбомблені, вирішив забрати деяке майно, з території домоволодіння, розташованого за адресою:  АДРЕСА_1 , оскільки в даному будинку давно ніхто не проживав, та він подумав, що майно, що знаходиться на території зазначеного домоволодіння вже нікому не потрібно. Зазначив, що проникав на територію вказаного домоволодіння приблизно 8 разів. На територію двору заходив через незамкнені ворота, також декілька разів через незамкнені вхідні двері проникав до самого будинку. З самого будинку викрав газову плиту та духову шафу, з двору будинку батут та чотири стільця. Викрадене відносив за місцем свого проживання. Зауважив, що щиро розкаюється у скоєному.
Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані по епізоду від 06.04.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, по епізоду від 12.04.2024 року зач. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, по епізодам від 17.04.2024 року та 20.04.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, по епізодам від 09.04.2024 року та 15.04.2024 року за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконному проникненні до іншого володіння особи, по епізодам від 23.04.2024 року та 26.04.2024 рокуза ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконному проникненні до житла особи.
Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є відповідно проступками та тяжкими злочинами, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено, особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні шістьох дітей ОСОБА_5 , 2008 року народження, ОСОБА_6 , 2012 року народження, ОСОБА_7 , 2018 року народження, ОСОБА_8 , 2021 року народження, ОСОБА_9 , 2023 року народження, ОСОБА_10 , 2024 року народження, позицію потерпілої, яка у своїй заяві від 20.09.2024 року поклалась на розсуд суду щодо призначення обвинуваченому покарання та не висловила претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, є призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України та позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України. 
Окрім того, враховуючи вищезазначене, а також досудову доповідь Вишгородського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області відносно ОСОБА_4 , згідно з якою орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без застосування покарань, пов`язаних з обмеженням або позбавленням волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства та у відношенні нього можливо застосувати ст. ст. 75, 76 КК України.
На думку суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 174, 349, 368-370,373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати винним  ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 162 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі,
за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтиметься до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.
Речові докази по справі: полотно для батуту чорного кольору приблизним діаметром 5 метрів, каркас батуту металевий, стіл плетений коричневого кольору, лавочку плетену коричневого кольору, 4 плетених стільчика коричневого кольору, духову шафу білого кольору марки FAGOR модель Innova, серійний номер 902105010, раковину металеву марки ZEGOR, газову плиту FAGOR модель 2CFI-4GLS, серійний номер 902013164 – повернути власнику  ОСОБА_11 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1