УХВАЛА
 
01 грудня 2025 року
м. Київ
 
справа № 489/1482/25 
провадження № 61-13859ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В., 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Мотельчук Юлія Ігорівна, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 жовтня 2025 року в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», ОСОБА_2 , третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання відсутнім (припиненим) зобов`язання,
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до                                    ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», ОСОБА_2 , третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання відсутнім (припиненим) зобов`язання за договором іпотеки від 24 червня 2008 року.
 
У вересні 2025 року ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Мотельчук Ю. І., подала заяву про забезпечення позову.

 
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.
 
Вжито заходів для забезпечення позову, шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень здійснювати будь-які виконавчі дії у виконавчому провадженні № 57981652, в тому числі щодо примусової реалізації нежитлових приміщень магазину, які складаються з літ. «А» нежитлові приміщення першого поверху та сходові клітини площею 171,8 кв. м; нежитлові приміщення підповерху площею 153,2 кв. м, нежитлові приміщення другого поверху і сходова клітина площею 448,4 кв. м в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 773,40 кв. м, з метою погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» у розмірі 13 671 803,03 грн, нарахованої за період з 23 червня 2009 року по 15 лютого 2012 року за договором про відкриття кредитної лінії № 16-Н/08/19/ФО/П, укладеного 24 червня 2008 року між ЗАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_2 .
 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 27 жовтня апеляційні скарги Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» задоволено. 
 
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 489/1482/25.
08 листопада 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мотельчук Ю. І., через систему «Електронний суд», подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 жовтня 2025 року в указаній справі.  
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій                   статті 389 ЦПК України.
Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у                         пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження указаних судових рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту.
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», ОСОБА_2 , третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання відсутнім (припиненим) зобов`язання, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Мотельчук Юлія Ігорівна, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 жовтня  2025 року.
Витребувати з Центрального районного суду м. Миколаєва матеріали цивільної справи № 489/1482/25.
Надіслати цю ухвалу скаржнику та учасникам справи, яким роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                           В. В. Пророк 
 
А. А. Калараш  
 
                                                                                                                           Є. В. Петров     
 
Ухвала відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України оформлена   суддею Петровим Є. В.