ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" грудня 2025 р.           Справа№ 925/1630/20(925/307/25)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Сотнікова  С.В.
суддів:            Остапенка О.М. 
          Отрюха Б.В. 
 
за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,
представника позивача Потокі А.А.,
розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Черкаський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”
на рішення Господарського суду Черкаської області 
від 17.04.2025 (повне рішення складено 22.05.2025, суддя Хабазня Ю.А.)
у справі № 925/1630/20 (925/307/25)
за позовом Дочірнього підприємства “Черкаський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Сервісдорбуд”
про стягнення грошових коштів у сумі 568 742,33 грн,
в межах справи № 925/1630/20
про банкрутство Дочірнього підприємства “Черкаський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”,
ВСТАНОВИВ:
Дочірнє підприємство “Черкаський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” (далі – позивач) звернулось у Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Сервісдорбуд” про стягнення заборгованості за договором оренди, пені, неустойки за несвоєчасне повернення майна в загальній сумі 568 742,33 грн.
Рішенням   Господарського суду Черкаської області від 17.04.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 383497,07 грн, з яких: 114110,93 грн – основний борг згідно з п. 4.2 Договору оренди, 9849,31 грн – пеня, 254989,44 грн – неустойка за несвоєчасне повернення майна, 4549,39 грн судових витрат. У решті вимог відмовлено. 
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, 11 червня 2025 року позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 17.04.2025, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ДП “Черкаський облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України”.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 925/1630/20 (925/307/25), розгляд справи призначено в судовому засіданні 23.09.2025. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 відкладено розгляд справи № 925/1630/20 (925/307/25) на 28.10.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2025відкладено розгляд справи № 925/1630/20 (925/307/25) на 02.12.2025.
В судовому засіданні 02.12.2025 суд проголосив скорочену постанову (вступну та резолютивну частини).
Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 08.09.2023 між ДП “Черкаський облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України” (Орендодавець) та ТОВ “Сервісдорбуд” (Орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна №34 (далі - Договір).
Згідно з умовами п. 1.1 Договору, в строкове платне користування Орендарю передано нежитлові споруди загальною площею 1264,9 кв. м, розташовані за адресою: Черкаська обл., м. Жашків, вул. Промислова, 2. Власником майна є АТ “ДАК “Автомобільні дороги України”.
Орендна плата визначена на підставі незалежної оцінки. За базовий місяць (травень 2023 року) вона склала 40 128,95 грн (без ПДВ) з подальшим коригуванням на щомісячний індекс інфляції (п. 3.1).
Строки розрахунків: Орендар зобов`язаний вносити 100% орендної плати щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним (п. 3.2, 4.2).
Пеня: За затримку платежів встановлено відповідальність у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення (п. 8.3).
Неустойка: У разі неповернення майна після припинення Договору Орендар сплачує неустойку в розмірі 5% від орендної плати за кожен день прострочення (п. 8.6).
Майно передано Орендарю згідно з Актом приймання-передачі (Додаток №2 до Договору). 11.09.2023 сторони уклали Додаткову угоду №1, якою передбачили зміну способу оплати за вересень 2023 року: частина коштів (20 000 грн) вноситься готівкою в касу, інша частина (13 175,65 грн) - у безготівковій формі. Факт оплати готівкою підтверджується прибутковими касовими ордерами №24, 25, 26 від 12.09.2023– 14.09.2023 на загальну суму 20000 грн.
Орендодавцем щомісячно виставлялися рахунки на оплату оренди та відшкодування земельного податку. Протягом 2024 року сторонами підписувалися відповідні Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), зокрема останні акти №ДП-0350 та №ДП-0365 від 30.11.2024.
Договір діяв до 08.09.2024 (п. 9.1). 
Умовами п. 11.2 автоматична пролонгація Договору виключена. 
Фактичне повернення майна з оренди оформлено Актом приймання-передачі (повернення) від 12.12.2024.
19.12.2024 позивачем на адресу відповідача направлено претензію №525/11 з вимогою погасити:
Заборгованість з орендної плати в розмірі 261 213,32 грн.
Неустойку за несвоєчасне повернення майна (п. 8.6) в розмірі 268 270,17 грн.
Відповідач відповіді на претензію не надав, кошти не перерахував, що стало підставою для звернення до суду.
Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
У відповідності до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Згідно з п. 3.1. Договору орендна плата становить 40 128,95 грн без ПДВ і підлягає коригуванню на індекс інфляції за травень 2023 року, а у подальшому її розмір за кожний наступний місяць оренди визначається шляхом коригування за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць відповідно до наданих Орендодавцем рахунків.
За період з 08.09.2023 до 08.09.2023 згідно з розрахунком позивача нарахована сума орендної плати складає 591077,20 (37175,65 +48050,18 +48334,58 +48676,75 +49017,49 +45213,56 +49367,20 +49608,00 +49707,22 +50005,46 +51105,59 +51105,59 + 13709,93, де  сума 13709,93 розрахована як 51412,22 грн за вересень 2024 року / 30 днів х 8 днів дії Договору оренди).
Відшкодування земельного податку складає 4487,45 грн (1103,50 +2768,69 +615,26).
Разом належало до сплати 595 564,65 грн (591077,20 + 4487,45)
Відповідач оплатив оренду на суму 481453,72 грн.
Отже, сума заборгованості із основного боргу складає 114110,93 грн. (595564,65 - 481453,72).
Відповідач не надав докази сплати заборгованості в повному обсязі.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 114110,93 грн.
Пунктом 8.3 Договору встановлено, що у разі затримки внесення орендної плати, плати за утримання та інших платежів, обумовлених у тому числі і Додатковими угодами, Орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день такої затримки (включаючи день оплати). 
За період з 11.04.2024 до 10.11.2024 (у період дії Договору оренди з 08.09.2023 до 08.09.2023 та 6 місяців після закінчення строку) виходячи з розрахунку позивача сума пені складає 9849,31 грн. (139,04 +1074,60 +1104,23 +1656,56 +284,96 +2160,73 +3429,19). 
Решта вимог задоволенню не підлягає, оскільки пеня нарахована на орендну плату за жовтень-грудень 2024 року, які стягненню не підлягають. 
Тому у задоволенні суми 21735,92 грн пені суд першої інстанції правомірно відмовив. 
Орендоване майно відповідачем було повернуто лише 12.12.2024, в той час як Договір оренди припинив свою дію 08.09.2024. 
Позивач на підставі п.8.6. Договору оренди нарахував неустойку у розмірі 5% від розміру орендної плати за кожен день прострочення обов`язку з повернення майна на загальну суму 254 989,44 грн. 
Однак, згідно із ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (п.8.1 цього рішення). 
Неустойка у розмірі подвійної плати за час прострочення складає суму 327945,46 грн. (51412,22 – 13709,93 +52183,40 +53122,70 +20954,34 = 163972,73 х 2, де сума 13709,93 розрахована як 51412,22 грн. за вересень 2024 року / 30 днів х 8 днів дії Договору оренди). 
Як правильно виснував суд першої інстанції, неправильне застосування норми закону не є підставою для відмови у задоволенні вимоги про стягнення неустойки. Оскільки її заявлено у сумі меншій від тієї, на яку позивач має право, неустойка підлягає до стягнення у заявленій позивачем сумі 254 989,44 грн.
Як зазначає позивач в апеляційній скарзі, діючи на умовах та на підставі відповідного договору, маючи законні підстави для стягнення неустойки за неповернення орендованого майна в більшому (подвійному) розмірі, ніж це указано в договорі № 34, виконуючи його умови, було здійснено нарахування пені і неустойки на підставі та в порядку, визначеному саме цим Договором, адже відносини між Сторонами щодо відповідальності Орендаря у вигляді сплати неустойки в розмірі 5% від розміру орендної плати за кожен день прострочення у разі неповернення орендованого майна поза межами строку дії Договору аж до часу його повернення (п. 8.6 Договору), визначені саме його умовами, які не виконав відповідач.
Колегія суддів відхиляє доводи позивача в апеляційній скарзі та, погоджуючись із судом першої інстанції, зазначає: орендодавець має право на отримання орендної плати в розмірі, визначеному умовами договору, лише протягом строку його дії. Після припинення договору у зв`язку зі спливом строку, на який його було укладено, орендодавець набуває право на отримання неустойки за неповернення орендованого майна в розмірі подвійної плати. При цьому нарахування пені на неустойку не допускається, оскільки неустойка за своєю природою є способом забезпечення зобов`язання зі сплати орендної плати, яке в даному випадку припинилося у зв`язку із закінченням дії договору оренди.
Згідно з пунктом 1) частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним, обґрунтованим і підстав для його скасування або зміни не вбачається, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
У зв`язку з відхиленням апеляційної скарги судовий збір за її подання у відповідності до статті 129 ГПК України належить покласти на скаржника.
Керуючись ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1.  Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Черкаський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” залишити без задоволення.
2.  Рішення Господарського суду Черкаської області від 17.04.2025 у справі №  925/1630/20 (925/307/25) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України. 
Повна постанова складена та підписана 19.12.2025. 

Головуючий суддя                                                            С.В. Сотніков 

Судді                                                                                О.М. Остапенко

                                                                                Б.В. Отрюх