ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Львів
08 січня 2026 року	справа № 380/10214/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча Компанія «Роял Парк» до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, -
У С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча Компанія «Роял Парк» (далі – позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області (далі – відповідач), у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення № 3 від 31.03.2025. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оспорюване рішення, винесене на підставі акту перевірки № 4/183-113 від 19.03.2025р, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки упродовж періоду, за який здійснювалася перевірка ТОВ «Управляюча Компанія «Роял Парк» застосовувало у розрахунках зі споживачами, зокрема, з мешканцями квартири 27, будинку 3 по вулиці В. Великого, м. Дубляни, наступні тарифи, встановлені на підставі розрахунку вартості 1 Гкал теплової енергії на опалювальний сезон 2023-2024 рр. та розрахунку вартості 1 Гкал теплової енергії на опалювальний сезон 2024-2025 рр. виходячи з вартості витрат на генерацію теплової енергії.
Звертає увагу, що відповідно до ст. 13 ЗУ «Про теплопостачання» до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належить, зокрема, встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством. Отже, органи місцевого самоврядування уповноважені затверджувати тариф на теплову енергію, як товар. При цьому, підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб?єктом господарювання необґрунтованої виручки, в результаті порушення порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства. Тобто, відповідач на власний розсуд визначив необґрунтовано одержану виручку як позитивну різницю між фактичною сумою нарахувань за тарифами до корегування, тобто за методом нарахувань, а не за касовим методом.
Ухвалою судді від 26.05.2025 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді від 19.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі. 
10.07.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у їх задоволенні відмовити.
Зазначає, що позивач, внаслідок застосування завищених тарифів на послуги з постачання теплової енергії (опалення) для населення при нарахуванні плати мешканцям кв. АДРЕСА_1 за період з лютий-березень 2024, листопад 2024, січень-лютий 2025 необґрунтовано одержано виручку в розмірі 5979,87 грн.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення», за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області прийнято рішення про застосування до ТОВ «Управляюча Компанія «Роял Парк» адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін № 3 від 31.03.2025, а саме: вилучено у ТОВ «Управляюча Компанія «Роял Парк» в дохід державного бюджету штраф у сумі 5 797,87 грн. та зобов?язано ТОВ «Управляюча Компанія «Роял Парк» повернути споживачам суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 5797,87 грн.
З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча Компанія «Роял Парк» зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Видами діяльності товариства є: 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів (основний), 74.10 Спеціалізована діяльність із дизайну, 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у., 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.
20.02.2025 на адресу Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області надійшло звернення ОСОБА_1 № П-193 від 20.02.2025 щодо підвищення тарифу на теплову енергію, яка постачається ТОВ «УК Роял Парк» по вул. В. Великого, б.3 кв.27 в м. Дубляни, Львівської області.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України №303 « Про припинення заходів державного нагляду (контролю) в умовах воєнного стану», Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області Листом від 28.02.2025 звернулось до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за погодженням на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи.
Листом від 06.03.2025 Державна служби з питань безпечності харових продуктів та захисту прав споживачів (Держпродспоживслужба) повідомила про погодження проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) з питань дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування тарифу на послугу з постачання теплової енергії на підставі звернення громадянина ОСОБА_1 від 05.02.2025 про можливі порушення його прав, законних інтересів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «РОЯЛ ПАРК».
Відповідно до Наказу Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 13.03.2025 №235-АГ та направлення № 183 від 13.03.2025 у період з 18.03.2025 по 19.03.2025 року відповідачем було проведено позапланову перевірку ТОВ «Управляюча компанія «Роял Парк» з питань дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування тарифу на послугу з постачання теплової енергії.
За результатами перевірки складено Акт № 4/183-П3 від 19.03.2025 за результатами проведення планової (позапланової) перевірки за дотриманням суб?єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Актом встановлено, що ТОВ «УК «Роял Парк», внаслідок застосування завищених тарифів на послуги з постачання теплової енергії (опалення) для населення при нарахуванні плати мешканцям кв.27 будинку 3 по вул. В.Великого м. Дубляни за період з лютий-березень 2024, листопад 2024. січень-лютий 2025 необґрунтовано одержано виручку в розмірі 5979,87 грн.
Відповідно до Розрахунку зайво нарахованої плати ТОВ «УК «Роял Парк» за послуги з постачання теплової енергії (опалення)за період лютий-березень 2024, листопад 2024, січень-лютий 2025 по кв. 27 будинку 3 по вул. В.Великого в м. Дубляни:
- середньозважений тариф на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу для потреб населення у Львівській області, грн/Гкал (без ПДВ) становить -2159,48 грн;
- тариф на теплову енергію розрахований відповідно до ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» грн/Гкал (з ПДВ) становить – 2332,24 грн;
- тариф на теплову енергію застосований ТОВ «УК «Роял Парк» грн/Гкал (з ПДВ) становить – 3900 грн (за період лютий – березень 2024 року) та 4900 грн (за листопад 2024 року та січень - лютий 2025 року) .
За результатами перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін № 3 від 31.03.2025, яким вилучено у ТОВ «Управляюча Компанія «Роял Парк» в дохід державного бюджету штраф у сумі 5 797,87 грн. та зобов?язано ТОВ «Управляюча Компанія «Роял Парк» повернути споживачам суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 5797,87 грн.
Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Змістом спірних правовідносин, які склалися між сторонами, є протиправність дій відповідача щодо прийняття рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін.
До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності регулює Закон України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV (далі - Закон № 2633-IV).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2633-IV:
- тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг;
- суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
За приписам статті 2 Закону № 2633-IV цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності.
У статті 13 Закону № 2633-IV визначені повноваження органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання.
Згідно із положеннями статті 13 Закону № 2633-IV до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать:
- регулювання діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання в межах, віднесених до відання відповідних рад;
- затвердження місцевих програм розвитку у сфері теплопостачання, участь у розробці та впровадженні державних і регіональних програм у цій сфері;
- затвердження з урахуванням вимог законодавства у сфері теплопостачання проектів містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, схем теплопостачання та іншої містобудівної документації;
- здійснення контролю за забезпеченням споживачів тепловою енергією відповідно до нормативних вимог;
- погодження на розміщення в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці нових або реконструкцію діючих об`єктів теплопостачання та сприяння розвитку систем теплопостачання на відповідній території;
- встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством;
- щоквартальне оприлюднення встановлених для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію, що виробляється на установках з використанням альтернативних джерел енергії (крім теплоелектроцентралей, теплоелектростанцій, атомних електростанцій та когенераційних установок);
- перегляд за власною ініціативою та/або за зверненням суб`єкта господарювання тарифів на теплову енергію, що виробляється на установках з використанням альтернативних джерел енергії (крім теплоелектроцентралей, теплоелектростанцій, атомних електростанцій та когенераційних установок), але не більше одного разу на квартал.
Відповідно до частини 1 статті 20 Закону № 2633-IV, тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
Згідно з частиною 3 статті 20 Закону № 2633-IV тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії або альтернативних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.
У частині 4 статті 20 Закону № 2633-IV закріплено, що тарифи на теплову енергію для суб`єктів господарювання, що здійснюють її виробництво на установках з використанням альтернативних джерел енергії, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки, для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також для потреб населення встановлюються на рівні 90 відсотків діючого для суб`єкта господарювання тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів. У разі відсутності для суб`єкта господарювання встановленого тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також для потреб населення тарифи на теплову енергію встановлюються на рівні 90 відсотків середньозваженого тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів.
Згідно із частиною 5 статті 20 Закону № 2633-IV, тарифи на виробництво теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також для потреб населення визначаються для суб`єктів господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії на установках з використанням альтернативних джерел енергії, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки, як різниця між тарифом на теплову енергію, встановленим відповідно до частини четвертої цієї статті, і тарифами на транспортування та постачання теплової енергії, що визначаються на рівні діючих для суб`єкта господарювання тарифів на транспортування та постачання теплової енергії, виробленої з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів. У разі відсутності для суб`єкта господарювання встановлених тарифів на транспортування та постачання теплової енергії, виробленої з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів тарифи на транспортування та постачання теплової енергії визначаються на рівні середньозважених тарифів на транспортування та постачання теплової енергії.
Середньозважені тарифи на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб населення, установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також тарифи на транспортування та постачання теплової енергії, опубліковані на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ефективного використання паливно-енергетичних ресурсів, енергозбереження, відновлюваних джерел енергії та альтернативних видів палива, станом на 25 число останнього місяця кожного кварталу, використовуються суб`єктами господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії на установках з використанням альтернативних джерел енергії, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки, для розрахунку тарифу на теплову енергію, тарифу на виробництво теплової енергії на наступний квартал (частина десята статті 20 Закону № 2633-IV).
Відповідно до частини 11 статті 20 Закону № 2633-IV для встановлення тарифу на теплову енергію, тарифу на виробництво теплової енергії суб`єкт господарювання, що здійснює виробництво теплової енергії на установках з використанням альтернативних джерел енергії, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки, подає органу, уповноваженому встановлювати такі тарифи, заяву із зазначенням розміру тарифу, розрахованого відповідно до частини четвертої та/або п`ятої цієї статті.
Якщо уповноважений орган протягом 30 календарних днів з дня надходження заяви не встановлює розмір тарифу, розрахованого відповідно до частини четвертої та/або п`ятої цієї статті, або не надає вмотивовану відмову у його встановленні, вважається, що суб`єкту господарювання, що здійснює виробництво теплової енергії на установках з використанням альтернативних джерел енергії, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки, встановлено розмір тарифу, розрахований таким суб`єктом господарювання відповідно до частини четвертої та/або п`ятої цієї статті та поданий у заяві. Копія заяви (опису документів) з відміткою про дату їх надходження є підтвердженням подання уповноваженому органу заяви та розрахунків розміру тарифу.
Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України» №676 від 26.11.2014 (в редакції від 11.02.2022), Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, на підставі інформації НКРЕКП та органів місцевого самоврядування щодо встановлених ними тарифів на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб населення, установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також тарифів на її транспортування та постачання здійснює розрахунок та оприлюднює середньозважені тарифи для подальшого встановлення уповноваженими органами тарифів на теплову енергію, вироблену з використанням альтернативних джерел енергії, для потреб населення, установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також тарифів на її транспортування та постачання.
Розрахунки здійснюються на виконання статті 20 Закону України «Про теплопостачання» та відповідно до Порядку розрахунку середньозважених тарифів на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб населення, установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, її транспортування та постачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2017 № 679.
Таким чином, на основі даних розрахунків органи місцевого самоврядування можуть встановлювати підприємствам тарифи на теплову енергію з відновлюваних джерел на рівні 90% від оприлюднених середньозважених тарифів.
Відповідно до частини 20 статті 20 Закону України «Про теплопостачання», встановлення тарифів на теплову енергію нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання не допускається.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у зв`язку із розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" від 29.07.2022 № 2479-IX (набрання чинності 19.08.2022) протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення тарифів на:
- послуги з розподілу природного газу для побутових споживачів;
- теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) для населення;
- послуги з постачання теплової енергії для населення та постачання гарячої води для населення.
За даними Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України 25.12.2023 оприлюднено середньозважені тарифи на теплову енергію, вироблену з використанням газу, для потреб населення, які підлягають застосуванню на території Львівської області на рівні 2 159,48 грн (без ПДВ). Вказаний тариф з урахуванням ч. 10 ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» рекомендований до застосування з 1 кварталу 2024 року.
Розрахунки здійснено Державним агентством з енергоефективності та енергозбереження України на виконання статті 20 Закону України «Про теплопостачання» та відповідно до Порядку розрахунку середньозважених тарифів на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб населення, установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, її транспортування та постачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2017 № 679.
Відтак, з урахуванням положень частини четвертої статті 20 Закону України “Про теплопостачання” середньозважений тариф на теплову енергію для потреб населення у Львівській області становив 2332,24 (2 159,48 х 1,2 грн х 90%) грн/Гкал (з ПДВ).
При цьому позивачем застосовано тариф на теплову енергію– 3900 грн /Гкал (з ПДВ) (за період лютий – березень 2024 року) та 4900 грн /Гкал (з ПДВ) (за листопад 2024 року та січень - лютий 2025 року).
При цьому, доказів звернення до відповідних органів, визначених Законом № 2633-IV, з розрахунками тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення, суду не надано.
На підставі вищенаведеного, суд дійшов до переконання, що позивач, підвищивши тарифи на теплову енергію, діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Статтею 20 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 № 5007-VI (далі – Закон №5007-VI) визначено адміністративно-господарські санкції за порушення законодавства про ціни і ціноутворення.
За приписами частини 1 статті 20 Закону №5007-VI до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за:
1) порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки;
2) стягнення плати за товари, які згідно із законодавством надаються безоплатно, - штраф у розмірі 100 відсотків вартості проданих (реалізованих) товарів;
3) надання уповноваженим органам недостовірних відомостей - штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
4) невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до частини 2 статті 20 Закону №5007-VI суми адміністративно-господарських санкцій зараховуються до державного бюджету.
Сума необґрунтованої виручки, одержаної суб`єктами господарювання, які на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача, повертається споживачам.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення № 3 від 31.03.2025, діяв у межах своїх повноважень, тому підстави для скасування спірного рішення відсутні.
Суд критично ставиться до покликань представника позивача на постанову Верховного Суду від 26.09.2024 у справі № 917/1389/23, оскільки правовідносини та суб`єктний склад не є подібними з правовідносинами у цій справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд дійшов висновку, що поведінка відповідача у спірних правовідносинах відповідає визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, тому у задоволенні позову потрібно відмовити.
Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Зважаючи на висновок суду про відмову в задоволенні позову, а також ураховуючи положення ст. 139 КАС України, судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча Компанія «Роял Парк» до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення - відмовити.
2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча Компанія «Роял Парк» (79069, вул. Шевченка, буд. 317, м. Львів; ЄДРПОУ 42477916).
Відповідач: Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області (79011, вул. Д. Вітовського, буд. 18, м. Львів, Львівська область; ЄДРПОУ 40349068).

Повне рішення суду складено 08.01.2026.

  Суддя	  Кондратюк Юлія Степанівна