ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3193/25 Справа № 208/9157/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Данилів С. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 грудня 2025 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Фесюка Ю.О., 
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Фесюка Юрія Олександровича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця В/Ч НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       на постанову судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 03 листопада 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 03 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

       У постанові суду зазначено, що 22.05.2025 о 16:20 год. в м. Кам`янське, просп. Василя Стуса, 26, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку, на що ОСОБА_1 категорично відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови суду як незаконної та необґрунтованої.
Посилається на те, що що надані до суду матеріали у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не доводять, що ним вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, та не дають підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №338537 від 22.05.2025, не вказана посада особи, яка його склала, а зазначено тільки, що він складений поліцейським Кам`янського районного управління поліції ГУНГІ в Дніпропетровській області капітаном поліції Камишним Олександром Олександровичем.
Відповідно до ст. 17, ч.1 ст. 48 Закону України «Про Національну поліцію» капітан поліції - це не посада, а ознака того, що даний громадянин склав відповідну присягу, проходить службу в поліції і має спеціальне звання, у зв`язку з чим самого посилання на те, що протокол складений «капітаном поліції» не достатньо для того, щоб прийти до висновку про те, що протокол склала особа, яка має повноваження на його складання, тобто за своєю посадою наділена повноваженнями на складання протоколу про адміністративне правопорушення на транспорті, в галузі шляховою господарства і зв`язку (Глава 10 КУпАП), що є однією з підстав закриття провадження уданій справі.
Захисник зазначає, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи та відеозапис не доводять ні факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ні факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Так, до протоколу долучений відеозапис з бодікамери поліцейського, на якому зафіксований факт спілкування співробітників поліції з ОСОБА_1 , при цьому жодних відомостей щодо керування ним транспортним засобом цей відеозапис не містить.
Також з відеозапису вбачається, що співробітник поліції звертається до ОСОБА_1 з питанням, чи буде він продувати Драгер, на що ОСОБА_1 погоджується, але після такої відповіді співробітник поліції не вчиняє будь-яких дій, направлених на реалізацію його питання щодо «продування» Драгера та згоди ОСОБА_1 на таке «продування» (16 год. 24 хв. згідно відомостей запису).
В протоколі про адміністративне правопорушення дата та час його вчинення визначені, як 22 травня 2025 року 16 год. 20 хв., тобто, факт відмови від проходження огляду мав місце в зазначену дату та в зазначений час, але наданий суду відеозапис не містить такої відмови. Не містить такої обставини, як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння і сам протокол про адміністративне правопорушення. Більш того в протоколі суть адміністративного правопорушення визначена, як відмова водія пройти медичний огляд в уставленому законодавством порядку в закладі охорони здоров`я на встановлення ступеня сп`яніння, та такі дії кваліфіковані, як порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху. При цьому п.2.5. ПДР визначає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто відповідальність передбачена саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за відмову від проходження огляду на встановлення ступеня сп`яніння.
Натомість суд першої інстанції, не зважаючи на те. що не має повноважень самостійно корегувати зміст протоколу, дії ОСОБА_1 кваліфікував, як відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння, а не огляду на встановлення ступеня сп`яніння, що, на думку адвоката, вказує на упередженість суду.
До протоколу долучені пояснення ОСОБА_2 , зі змісту яких випливає, що дана особа повідомляє, що водій автомобіля BMW повідомив, що водій автомобіля KIA CЕRATO перебуває в стані алкогольного сп`яніння, але жодних відомостей щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння дані пояснення не містять.
В матеріалах справи міститься направлення водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, але в цьому направленні відсутня назва закладу охорони здоров`я, до якого він направляється, що свідчить про недотримання поліцейським порядку направлення на медичний огляд на стан сп`яніння та, відповідно, вказує на відсутність відповідальності ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду.
На підставі наведеного захисник просить постанову Заводського районного суду міста Кам`янського від 03 листопада 2025 року скасувати, прийняти нову, якою на підставі п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи думку захисника Фесюка Ю.О., який не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, вважає можливим провести апеляційний перегляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 

       Під час апеляційного розгляду захисник підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

       Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
       Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
       Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.
Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення; рапорт інспектора поліції, направлення на огляд водія транспортного засобу, письмові пояснення ОСОБА_2 та відеозапис з нагрудних камер працівників поліції.
Однак, перевіряючи вказані докази, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що вони не вказують прямо або опосередковано на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на таке.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 22.05.2025 серії ЕПР1 № 338537 (а.с.1) вбачається, що 22.05.2025 о 16:20:00 годин в м. Кам`янське, просп. Василя Стуса, 26, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено “відмовився”. Від підпису у протоколі та отримання його копії водій ОСОБА_1 відмовився.
Згідно рапорту поліцейського ВРПП Кам`янського РУП, 22.05.2025 під час несення служби було отримано повідомлення про те, що водій транспортного засобу Кіа Ріо д.н.з. НОМЕР_2 порушує ПДР за адресою: пр. В. Стуса, 8. Виїздом на місце події біля будинку № 25 по пр. В. Стуса о 16.20 годин було виявлено транспортний засіб Кіа Ріо д.н.з. НОМЕР_2 та встановлено, що водій ОСОБА_1 знаходиться з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей). Водієві було запропоновано пройти тест на газоаналізаторі Драгер або пройти медичне обстеження в закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку на встановлення ступеню сп`яніння, на що він категорично відмовився. На ОСОБА_1 було складено адміністративну постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП серії ЕНА № 4793849 та адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 № 338537. Подію зафіксовано на камери: 798516, 797196. Автомобіль передано власнику (а.с.2).
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 22.05.2025 о 17.00 годин водія  ОСОБА_1  направлено на закладу охорони здоров`я у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови. Від проходження огляду водій відмовився (а.с.3).
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів убачається, що у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння — різких запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою водія ОСОБА_1 . Акт підписаний працівником поліції, що його складав(а.с.4).
Згідно пояснень ОСОБА_2 , наданих працівникам поліції, 22.05.2025 близько 16.00 годин він керував автомобілем ГАХ д.н.з. НОМЕР_3 , рухався у дворі буд. № 26 по пр. В. Стуса. Знаходячись в арці вказаного будинку він зупинився, так як водій автомобіля Кіа Ріо д.н.з. НОМЕР_2 почав поворот паралельно, то їхав, то гальмував. Мав ознаки алкогольного сп`яніння. Потім він зупинився, водій автомобіля БМВ підійшов до нього та відчув, що він в стані алкогольного сп`яніння та викликав поліцію. Потім приїхали працівники поліції та ШМД, мед працівники надали водію медичному допомогу. Водій явно знаходився у стані алкогольного сп`яніння, самостійно пересуватися не міг, було чутно запах алкоголю з порожнини рота (а.с.5).
Згідно розписки від 22.05.2025 ОСОБА_3 отримала від працівників поліції автомобіль Кіа Ріо д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.6).

Крім того, судом апеляційної інстанції були відтворені відеозаписи з нагрудної камери працівників патрульної поліції, які містяться у 1 файлі на одному компакт-диску, долученому до матеріалів справи (а.с. 7).
Так з відеофайлу “798516”, на якому наявний запис з нагрудної камери працівника поліції № 798516 тривалістю 16:09:00 — 16:25:06 від 22.05.2025 вбачається, що працівники поліції витягають з водійського місця чоловіка, як потім буде встановлено ОСОБА_1 . Поряд знаходяться люди, швидка медична допомога. ОСОБА_1 поклали на ноші та перемістили до автомобіля швидкої.
Медик о 16:10:35 годин: «Так, він п`яний».
В автомобілі працівники поліції знайшли документи водія ОСОБА_1 та повідомили в телефонному режимі керівництву, що автомобіль за викликом знайдене, водія забрала швидка медична допомога.
На відео зафіксовано, що медичні працівники надали ОСОБА_1 медичну допомогу, він прийшов до тями та вийшов з автомобіля ШМД. 
До поліцейських підійшла жінка, яка попросила забрати у водія ОСОБА_1 ключі від автомобіля, оскільки той їздить за кермом у нетверезому вигляді (16:19:20 годин). 
Працівник поліції до ОСОБА_1 : « ОСОБА_4 , скільки Ви вжили сьогодні алкоголю?Дружина вдома?» 
ОСОБА_1 : «Да»
О 16:23:50 годині працівник поліції: «Ви в Драгер будете дути?»
ОСОБА_1  о 16:24:36 годин: «Да».
Працівник поліції: «Точно?» 
ОСОБА_1 : «Да».
На відеозапису з нагрудної камери № 798516 від 22.05.2025 тривалістю 16:28:43016:43:43 годин зафіксовано, що ОСОБА_1 намагається піти, працівник поліції його зупиняють. Далі видно, що о 16:40:36 годині ОСОБА_1 упав на землю.
Прийшла донька та дружина ОСОБА_1 , останній працівники поліції під розписку передали автомобіль.
Працівник поліції пояснив дружині ОСОБА_1 , що до поліції надійшло два виклики про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, люди намагалися вирвати у нього ключі від транспортного засобу, щоб він не їхав. 
Потім видно, що ОСОБА_1 підвівся на ноги та намагався тікати, однак його знову зупинили працівники поліції та посадили на заднє пасажирське місце автомобіля.
ОСОБА_1 : «Ну буває...(нецензурно)»
Далі на відео зафіксовано, що працівники поліції складають адміністративні матеріали.
Дослідивши наведені докази, наявні у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов до висновку, що фактичні обставини, зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського та зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації, мають суперечності, оскільки з доданого до протоколу відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, запропонованого працівниками поліції. 
Більш того, на запитання поліцейського, ви буде ОСОБА_1 проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер, останній двічі вказав «Да» (16:24:36 година та 16:24:38 година, а.с.7). Не містять відомостей про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння і письмові пояснення свідка ОСОБА_2 (а.с.5)
Після того, як водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці за допомогою Драгеру, працівники поліції не вчинили жодних дій для проведення огляду, але склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відмовою водія у проходженні огляду на стан сп`яніння.
Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з п.п.6,7розділу I Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, за результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до переконання про порушення працівниками поліції процедури огляду водія на перебування у стані алкогольного сп`яніння та про відсутність належних і достатніх доказів відмови водія ОСОБА_1 від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Оскільки сторона захисту як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду категорично заперечувала факт доведеності відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, то протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1), Направлення на огляд водія (а.с.3) та Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4) самі по собі чи у їх сукупності, без належного підтвердження відеозаписом чи показами свідків, не можуть бути беззаперечними доказами вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
Таким чином слід дійти висновків про те, що суд першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не з`ясував усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, не спростував доводи сторони захисту про відсутність у справі доказів відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан сп`яніння та дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.
Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, постанову судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 03 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника Фесюка Ю.О. підлягає задоволенню, а постанова судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 03 листопада 2025 року у підлягає скасуванню, із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Фесюка Юрія Олександровича – задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 03 листопада 2025 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях  ОСОБА_1  події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО