ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року 
м. Київ

справа № 620/8889/24
адміністративне провадження № К/990/12239/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу №620/8889/24 за позовом Дочірнього підприємства "БЕТА-СЕРВІС" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Дочірнього підприємства "БЕТА-СЕРВІС" на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 (головуючий суддя Баргаміна Н.М.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2025 (головуючий суддя Василенко Я.М., судді: Ганечко О.М., Черпак Ю.К.)

УСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "БЕТА-СЕРВІС" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.05.2024 №7084/Ж10/25-01-07-00, №7085/Ж10/25-01-07-00.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.09.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2025, позов задоволено частково. 

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позову, Дочірнє підприємство "БЕТА-СЕРВІС" звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 10.04.2025 відкрито касаційне провадження у справі №620/8889/24 за касаційною скаргою Підприємства.

Ухвалою суду від 08.12.2025 розгляд справи призначено у попередньому судовому засіданні на 09.12.2025.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні з урахуванням положень статті 343 КАС України.

Верховний Суд, на підставі встановлених фактичних обставин справи, з`ясував наступне.

Дочірнє підприємство "БЕТА-СЕРВІС" звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.05.2024 №7084/Ж10/25-01-07-00, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на суму 1000000,00грн. та від 01.05.2024 №7085/Ж10/25-01-07-00 на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) на суму 1224043,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що жодного умислу у позивача на безпідставне зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість шляхом вчинення навмисно збиткових операцій не було і не могло бути, всі висновки зроблені контролюючим органом щодо збитковості діяльності та відсутності ділової мети є їх суб`єктивними міркуваннями, не підтвердженими жодним доказом. 

Рішенням суду першої інстанції, залишеним без змін постановою апеляційного суду, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 01.05.2024 №7085/Ж10/25-01-07-00 в частині завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 65186,91грн.; у решті позову відмовлено.

Судові рішення в частині задоволення позову мотивовано тим, що висновки відповідача про відсутність основних засобів на момент проведення перевірки та їх використання поза межами господарської діяльності є необґрунтованими, а тому податкове повідомлення-рішення в частині завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 65186,91грн. є протиправним та підлягає скасуванню. Водночас, суди вважали правомірним висновок податкового органу про те, що ДП «БЕТА-СЕРВІС» штучно сформувало податковий кредит з податку на додану вартість за рахунок оформлення документів з придбання сільськогосподарської продукції, а також послуг на її зберігання, а тому ДП «БЕТА-СЕРВІС» занижено суму податкових зобов`язань в розмірі ПДВ 1'158' 856,45грн., а також про те, що ДП «БЕТА-СЕРВІС» безпідставно до розрахунку суми бюджетного відшкодування за січень 2024 року включено суму ПДВ за період: грудень 2022 року у розмірі 1' 000' 000,00грн. щодо придбання соняшнику та кукурудзи на території України.

Позивач з рішеннями судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позову не погодився, звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати судові рішення в частині відмови у задоволенні позову, у цій частині прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначено, що суди неправильно застосували норми матеріального права, зокрема, статтю 1 та 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» з змісту якої вбачається, що договір не є первинним обліковим документом. Позивач зазначає, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, указав, що підписання ОСОБА_1 договорів купівлі-продажу та зберігання зерна за обидві сторони позбавляє такі документи статусу первинного документу, що підтверджує господарську операцію. Зазначені висновки призвели до помилкового аналізу змісту всіх операцій щодо їх реальності. Суди також вказали, що не вбачають ділової мети у господарських операціях ДП "БЕТА-СЕРВІС" з ТОВ ім. Шевченка, ТОВ "ТЕХНОТОРГ-ДОН". У свою чергу, позивачем були наведені об`єктивні економічні підстави для продажу нижче ціни придбання. Продаж відбувся по актуальній ринковій ціні, що склалась на момент вчинення господарської операції.

Як стверджує позивач, з урахуванням наданих первинних документів, які у їх сукупності свідчать про фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху у межах господарської діяльності позивача, та враховуючи висновки контролюючого органу викладені в акті перевірки та добросовісність платника податків, а також достовірність задекларованих таким платником даних податкового обліку, що презюмується податковим законодавством, зокрема за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано). Відтак, позивач не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що ДП «Бета-Сервіс» не підтвердило факт реальності господарських операцій з контрагентами та не мало ділової мети при здійсненні операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем не надано.

Відповідач правом подання відзиву на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає касаційному розгляду справи.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2024 року вiд`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, якою встановлено порушення платником податків підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.5 статті 198 Податкового кодексу України. ДП «БЕТА-СЕРВІС» завищено показники, відображені у рядку 21 Декларації за січень 2024 року «Від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» на суму ПДВ 1224043 грн. в т.ч. на суму ПДВ 1224043 грн за січень 2024 року; порушення вимог пункту 200.1 абзацу б пункту 200.4, пунктів 200.7, 200.8, 200.9, 200.14 статті 200 Податкового кодексу України, пунктів 4, 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, п. 12 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 «Про затвердження податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування на загальну суму 1 000 000, 00 грн. у тому числі за січень 2024 року на суму 1 000 000 грн. (т. 3 а.с. 226-235).

Під час проведення перевірки встановлено, що згідно наданої оборотно-сальдової відомості по рахунку 10 «Основні засоби» та рахунку 11 «Інші необоротні матеріальні активи» за період з грудня 2022 року по січень 2023 року включно, на балансі підприємства обліковуються основні засоби: генератор бензиновий FORTE; компресор 3 шт.; машина шліфувальна кутова 3 шт.; насосна установка Atlas 2 шт.; ноутбук 2шт.; пістолет двухкомпонентний 1шт.; пилесмок 1 шт.; ріжуче устаткування 1 шт.; станок шиномонтажний «Атоман» 1 шт.; стенд балансувальний 1шт.; автомобіль VOLKSWAGEN GOLF 6 1шт.; вулконізатор «Дружба» 1 шт.; шкаф 2 шт., та інші необоротні матеріальні активи вартістю 325 934, 56 грн.

Податковий орган встановив, що в ході перевірки неможливо достовірно підтвердити наявність, цілісність та використання в господарській діяльності основних засобів внаслідок відсутності первинних документів, підтверджуючих їх знищення та/або пошкодження внаслідок агресії рф. ДП «Бета-Сервіс» повідомило контролюючий орган, що до 19.01.2016 підприємство було зареєстровано та фізично знаходилось за місцем реєстрації у Донецькій області, м. Ясинувата, вул. Некрасова, 17. У зв`язку з бойовими діями та окупацією, засновником було прийнято рішення про зміну місця реєстрації та фізичне переміщення на іншу територію України, що зафіксовано в протоколі 19/01 від 19 січня 2016 року та проведені відповідні реєстраційні дії. Тому основні засоби за первісною вартістю 325 934,56 грн., які обчислюються на балансі підприємства по рахунках 10 та 11 залишилися у м. Ясинувата, Донецької області. На даний момент провести інвентаризацію або обстеження не маємо можливості.

Відповідач прийшов до висновку, що в ході проведення перевірки не надано жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про втрату основних засобів у зв`язку з форс-мажорними обставинами, зокрема бойовими діями, заяви в поліцію, ДСНС експертні висновки інші, які б свідчили про зазначену в листі інформацію. В ході перевірки не можливо підтвердити наявність, цілісність та використання в господарській діяльності основних засобів та інших необоротних матеріальних активів внаслідок відсутності первинних документів, підтверджуючих їх знищення та/або пошкодження внаслідок агресії рф, що свідчить про відсутність основних засобів на момент проведення перевірки та їх використання поза межами господарської діяльності.

Враховуючи вищезазначене, ДП «Бета-Сервіс» не було нараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість використання в господарській діяльності основних засобів у січні 2024 року на суму ПДВ 65 186, 91 грн., що призвело до заниження податкових зобов`язань на загальну суму ПДВ 65186,91грн.

Крім того, податковий орган дійшов висновку, що ДП «БЕТА-СЕРВІС» штучно сформувало податковий кредит з податку на додану вартість за рахунок оформлення документів з придбання сільськогосподарської продукції, а також послуг на її зберігання.

Перевіркою встановлено, що ДП «БЕТА-СЕРВІС укладено з ТОВ ім. Шевченка договір купівлі-продажу №752/22 від 01.11.2022 щодо придбання пшениці, а 01.12.2022 було укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу № 752/22 від 01.11.2022 № 1 щодо придбання пшениці, насіння соняшнику та кукурудзи, за якими за період грудень 2022 - січень 2024 року відсутня економічна вигода здійснення господарської діяльності ДП «БЕТА-СЕРВІС», а саме отримання прибутку у зв`язку із здійсненням реалізації придбаного товару нижче ціни придбання.

При цьому, ДП «БЕТА-СЕРВІС» укладено договір зберігання зерна №749/22 від 01.11.2022 з ТОВ ім. Шевченка.

Укладання договору купівлі-продажу №752/22 від 01.11.2022, договору зберігання зерна №749/22 від 01.11.2022, здійснювалось директором ДП «БЕТА-СЕРВІС» Скороботовим Євгеном Анатолійовичем, який також є директором ТОВ ім. Шевченка.

У ході перевірки здійснено аналіз податкових декларацій з податку на прибуток за 2022 та 2023 роки та встановлено, що ДП «БЕТА - СЕРВІС» є збитковим, а саме: збитки за 2022 р. склали (-832 128) грн. та за 2023 р. склали (-6 047 942) грн., тобто підприємство здійснює операції з реалізації сільгосппродукції по території України та за межами території України, наслідком яких є отримання збитків, що не може бути визнано економічно виправданим.

Враховуючи вищезазначене, ДП «Бета-Сервіс» занижено суму податкових зобов`язань в розмірі ПДВ 1 158 856, 45 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що ДП «БЕТА-СЕРВІС» до розрахунку суми бюджетного відшкодування за січень 2024 року включено суму ПДВ за період: грудень 2022 року у розмірі 1 000 000 грн., придбання соняшнику та кукурудзи на території України.

В акті перевірки зафіксовано, шо при детальному дослідженні господарських операцій, здійснених підприємством за період грудень 2022 року по січень 2024 року, встановлено, що на ДП «БЕТА-СЕРВІС» за перевіряємий період кількість працівників складає 1 особа (директор), та згідно повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма №20-ОПП) у підприємства за період грудень 2022 року по січень 2024 року відсутні основні засоби. Підприємство за перевіряємий період орендує офіс, який знаходиться за адресою: м. Чернігів вул. Київська, буд. 11, поверх 7. При цьому, необхідно зазначити, що за перевіряємий період на підприємстві кількість працівників складає 1 особа (директор).

На підставі висновків акту перевірки податковим органом було прийнято податкові повідомлення-рішення від 01.05.2024 №7084/Ж10/25-01-07-00, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на суму 1000000,00грн. та від 01.05.2024 №7085/Ж10/25-01-07-00 на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) на суму 1224043,00грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 01.05.2024 № 7084/Ж10/25-01-07-00, від 01.05.2024 № 7085/Ж10/25-01-07-00 протиправними, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом про їх скасування.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.3 цієї статті ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу вимог пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Під час перевірки встановлено, що ДП «БЕТА-СЕРВІС» в особі директора Скроботова Євгена Анатолійовича уклало з ТОВ ім. Шевченка в особі директора Скроботова Євгена Анатолійовича договір купівлі-продажу №752/22 від 01.11.2022 щодо придбання пшениці, а 01.12.2022 було укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу № 752/22 від 01.11.2022 № 1 щодо придбання пшениці, насіння соняшнику та кукурудзи, яку також від імені обох сторін договору було підписано Скороботовим Євгеном Анатолійовичем.

Крім того, між ДП «БЕТА-СЕРВІС» в особі директора Скроботова Євгена Анатолійовича та ТОВ ім. Шевченка в особі директора Скроботова Євгена Анатолійовича було укладено договір зберігання зерна № 749/22 від 01.11.2022.

Обов`язковою умовою виникнення у платника права на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів. При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Також, перевіркою встановлено, що ДП «БЕТА-СЕРВІС» придбано у ТОВ ім. Шевченка згідно податкової накладної від 31.12.2022 № 58 соняшник в кількості 1400 т по 14035,09 грн./т. на суму ПДВ 3 929 824, 56 грн.

29.06.2023 ДП «БЕТА-СЕРВІС» реалізовано дану продукцію на адресу ТОВ «ТЕХНОТОРГ-ДОН» відповідно до податкової накладної № 5 від 29.06.2023 на суму ПДВ 3 929 824, 56 грн., 01.09.2023 виписано розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 згідно якого повернуто соняшник у кількості 1400 т.

У зв`язку з поверненням соняшника у кількості 1400 т. від ТОВ «ТЕХНОТОРГ-ДОН» вищевказана операція не має економічної вигоди ДП «БЕТА-СЕРВІС».

Повернутий від ТОВ «ТЕХНОТОРГ-ДОН» соняшник 13.11.2023 ДП «БЕТА- СЕРВІС» було реалізовано (згідно додаткової угоди від 01.12.2022 до договору купівлі-продажу №752/22 від 01.11.2022 № 1 було змінено номенклатуру товару на насіння соняшника) на ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» згідно податкової накладної №1 від 13.11.2023 в кількості 1000 т. по 10 526, 32 грн./т. на суму ПДВ 2 105 264 грн.

Згідно рах. 281 за листопад 2023 року списано насіння соняшнику в кількості 1000 т. за ціною 14030 грн./т.

Тобто, вищеописана операція є збитковою.

Крім того, ДП «БЕТА-СЕРВІС придбано у ТОВ ім. Шевченка згідно ПН від 31.12.2022 № 58 кукурудзу в кількості 920 т. по 6228,07 грн./т. на суму ПДВ 3553052,63 грн; ПН від 29.12.2023 № 53 кукурудзу в кількості 10500 т по 4122,80 грн./т. на суму ПДВ 6 060 526,32 грн., яка від 15.03.2024 згідно виписаного розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 12 було повернуто 1016,2 т. кукурудзи на суму ПДВ 586 573, 51 грн.

22.03.2024 виписано розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 21 згідно якого повернуто 9 483,8 т. кукурудзи на суму ПДВ 5 473 982, 80 грн.

Відповідно умов додаткової угоди було виписано податкову накладну від ТОВ ім. ШЕВЧЕНКА на адресу ДП «БЕТА-СЕРВІС від 29.12.2023 № 54 гречку в кількості 200 т по 7916,67 грн./т. на суму ПДВ 316 666, 67 грн.

Однак, 29.02.2024 було виписано розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 19, згідно якого повернуто 23,68 т. гречки на суму ПДВ 37 493, 34 грн. та додатково від 15.03.2024 виписано розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 13, згідно якого повернуто 176,32 т. гречки на суму ПДВ 279 173, 33 грн.

Тобто, вищеописана операція по придбанню гречки ДП «БЕТА-СЕРВІС» немає економічної мети, відсутній прибуток від діяльності.

З оскаржуваних судових рішень слідує, що вказані обставини не заперечувались представником позивача під час розгляду справи у судах попередніх інстанцій, однак останній зазначає, що спірні господарські операції були реальними, а економічний ефект від здійснення господарських операцій не обмежується лише наслідками, наведеними в Податковому кодексі України, економічний ефект може бути також полягати в утриманні ринкових позицій, розширенні ринку збуту, збереженні/збільшенні виробничих потужностей.

Судами відзначено, що згідно з положенням підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України, якими передбачено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

У справі, що розглядається, касаційний суд ураховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12.03.2019 (справа № 826/14489/16), від 19.04.2019 (справа № 803/236/15-а), від 21.10.2019 (справа № 540/7843/18-а), від 09.10.2020 (справа № 826/11085/18), від 18.11.2021 (справа № 815/1057/15), що мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податків, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на нарахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому. В той же час, не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі. Зокрема, операція може виявитися збитковою, і це є одним із варіантів нормального перебігу подій при здійснені господарської операції.

У постанові від 23.04.2019 у справі № 804/6788/14 Верховний Суд, розвиваючи судову доктрину розумної економічної причини (ділової мети), зробив такий висновок: «…із визначеного в Податковому кодексі України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податку отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості. Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності, а відтак, їх наслідки не підлягають відображенню в податковому обліку. З`ясування наміру платника податку на отримання економічного ефекту від господарської операції передбачає аналіз умов та обставин її здійснення. При цьому економічний ефект не повинен полягати виключно в зменшенні податкового навантаження на хоча б одного з учасників операції.

Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості. При цьому варто виходити з того, якою в тій чи іншій ситуації має бути поведінка добросовісного суб`єкта господарювання, що за звичайних умов ведення господарської діяльності зацікавлений у найбільшому скороченні своїх витрат.

Відтак, позбавлена розумної економічної причини операція, що збільшує витрати платника податку за наявності об`єктивної можливості до їх скорочення».

Суд відзначає, що варто виходити з того, якою в тій чи іншій ситуації має бути поведінка добросовісного суб`єкта господарювання, що за звичайних умов ведення господарської діяльності зацікавлений у найбільшому скороченні своїх витрат.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено відсутність будь-якої ділової мети у господарських операціях ДП «БЕТА-СЕРВІС», згідно яких здійснюється купівля соняшника у ТОВ ім. Шевченка, а потім його продаж ТОВ «ТЕХНОТОРГ-ДОН» по ціні придбання, а в подальшому повертається реалізований соняшник і повторно здійснюється його реалізація ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» нижче ціни придбання. Також відсутня будь-яка ділова мета у господарських операціях ДП «БЕТА-СЕРВІС», згідно яких позивач здійснював закупівлю у ТОВ ім. Шевченка кукурудзи та гречки, які в подальшому також були повернуті ТОВ ім. Шевченка.

При цьому, під час здійснення вказаних операцій у ДП «БЕТА-СЕРВІС» були витрати на зберігання вказаних сільськогосподарських товарів згідно договору зберігання зерна №749/22 від 01.11.2022, укладеним з тим же ТОВ ім. Шевченка. 

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів касаційної скарги, суд відзначає, що законодавчі положення свідчать на користь висновку про те, що податкові наслідки у вигляді формування податкового кредиту є правомірними лише у випадку реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі виконання господарської операції. 

Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами. Поряд з цим, окрім мінімально необхідних згідно податкового законодавства документів суд має перевірити й інші документи та обставини, які мають підтвердити реальність виконання спірної операції, що відображена в податковому обліку.

У разі заявлення контролюючим органом доводів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Практика Верховного Суду, яка, якщо її систематизувати, полягає в тому, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. 

Суди попередніх інстанцій не відступили від правової позиції Верховного Суду, відповідно до якої, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу, з огляду на що, суди дійшли висновку, що аналіз правовідносин позивача з контрагентами дає підстави стверджувати, що реальність здійснення господарських операцій, які документально оформлені між позивачем та контрагентами, не підтверджені. 

Необхідно вказати, що право на віднесення позивачем сум до податкового кредиту, що відображена ним у бухгалтерському та податковому обліку, залежить від наявності належно оформлених первинних документів, за наявності фактичного здійснення господарської операції. Натомість, як встановлено під час розгляду даної справи, реальність здійснення господарських операцій, що документально оформлені, залишилась не підтвердженою.

Суд касаційної інстанції ураховує, що як зазначено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19, визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. 

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податків даних податкового обліку.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що судом апеляційної інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права із вказівкою про незастосування висновків, викладених у постановах Верховного Суду за подібних правовідносин. Однак, позивач вказує на правові позиції Верховного Суду, пов`язані з критеріями оцінки доказів та висновками, здійсненими за результатами їх дослідження, що не є свідченням застосування апеляційним судом у цій справі норм права, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду. Аналіз висновків суду апеляційної інстанції у цій справі та в наведених позивачем рішеннях суду касаційної інстанції свідчить про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, результати розгляду яких залежать від їх (обставин) повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення.

Як вбачається у цій справі, доводи заявника касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, натомість зводяться виключно до переоцінки встановлених обставин справи, що виходить за межі повноважень касаційного суду, визначених статтею 341 КАС України.

Суд вважає за необхідне наголосити, що, виходячи з окреслених процесуальним законом меж, предметом касаційного перегляду можуть бути виключно питання права, а не факту, а тому до їх переоцінки Верховний Суд вдається у разі наявності підстав, визначених підпунктами 1, 3, 4 частини другої статті 353 КАС України.

Враховуючи вищезазначене, доводи касаційної скарги не спростовують висновки податкового органу, з якими погодились суди попередніх інстанцій, що ДП «БЕТА-СЕРВІС» штучно сформувало податковий кредит з податку на додану вартість за рахунок оформлення документів з придбання сільськогосподарської продукції, а також послуг на її зберігання, а тому ДП «БЕТА-СЕРВІС» занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ.   

Крім того, оскільки встановлено відсутність ділової мети у господарських операціях та отримання прибутку у зв`язку із здійснення реалізації придбаного товару нижче ціни придбання, то ДП «БЕТА-СЕРВІС» безпідставно до розрахунку суми бюджетного відшкодування за січень 2024 року включено суму ПДВ за грудень 2022 року у розмірі 1000000грн. 

Таким чином, касаційний суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позову частково.

У частині задоволення задоволенні позовних вимог рішення судів першої та апеляційної інстанцій особами, які беруть участь у справі, не оскаржуються, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним доводам судів у цьому касаційному провадженні.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "БЕТА-СЕРВІС" залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі №620/8889/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------
В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева
Р.Ф. Ханова
Судді Верховного Суду