ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції – Діска А.Б. 
Суддя-доповідач - Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року Справа № 320/18389/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді: Епель О.В., 
суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І., 
за участі секретаря Бродацької І.А.,
представника Позивача Скляра Д.Ю.,
представника Відповідача Гери Г.Г.,
представника Третьої особи Ожогіна М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури Єрохіна Романа Олександровича в інтересах держави на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у справі 

за позовом заступника керівника Полтавської обласної прокуратури 
в інтересах держави 

до? Державної служби геології та надр України,
Державної комісії України по запасах корисних копалин

третя особа, яка не Товариство з обмеженою відповідальністю 
заявляє самостійних «ГЕО ІНВЕСТ ГРУП»,
вимог на стороні Товариство з обмеженою відповідальністю «Газойлінвест»
відповідачів 

про визнання протиправними дій, скасування наказу та дозволу,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи. 
1. Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави (далі – Позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби геології та надр України (далі – Відповідач 1), Державної комісії України по запасах корисних копалин (далі – Відповідач 2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕО ІНВЕСТ ГРУП», Товариство з обмеженою відповідальністю «Газойлінвест» в якому просив: 
- визнати протиправними дії Державної комісії України по запасах корисних копалин і Державної служби геології та надр України щодо розгляду матеріалів початкової геолого-економічної оцінки запасів з невизначеним промисловим значенням та ресурсів вільного газу та конденсату прогнозних покладів Барханівсько-Подільської площі, та скасувати рішення засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин, оформлене протоколом від 21.11.2018 №4583;
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 15.03.2019 №86 в частині надання Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕО ІНВЕСТ ГРУП» спеціального дозволу на користування надрами;
- визнати недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами від 04.02.2020 № 5054 (із змінами, внесеними наказами Держгеонадра № 88 від 13.03.2020, № 472 від 19.09.2023), виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕО ІНВЕСТ ГРУП», вид користування - геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислова розробка родовища вуглеводнів, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ).
2. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року позовну заяву було залишено без розгляду.
Постановляючи таку ухвалу, суд виходив з того, що позовна заява подана з пропуском строку звернення до суду. Крім того, Позивачем не надано доказів, які підтверджують існування об`єктивних обставин, які перешкоджали йому звернутись до Держгеонадр щодо ознайомлення з документами ще у 2021 році після введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.03.2021.
Також суд першої інстанції відзначив, що отримання прокурором 19.10.2023 необхідних документів та результати опрацювання належних матеріалів не змінює моменту, з якого прокурор знав або повинен був дізнатися про наявність порушених інтересів держави, а лише свідчить про час, коли він почав вчиняти активні дії з реалізації своїх повноважень.
3. Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначаючи, що підстави для звернення до суду з цим позовом виникли лише після ознайомлення з листом Держгеонадр від 19.10.2023 та після ознайомлення прокурорами з документами, наданими ДНВП «Геоінформ» щодо отримання ТОВ «ГЕО ІНВЕСТ ГРУП» спеціального дозволу. 
Апелянт також стверджує, що підстави для звернення до адміністративного суду у прокуратури виникають не лише з моменту встановлення факту порушення, а й після встановлення порушення або загрози порушення інтересів держави, наявності підстав для представництва її інтересів у суді.
Крім того, Апелянт зазначає, що у рішенні РНБО була відсутня вказівка на першочергову перевірку видачі спеціальних дозволів на користування надрами, а відповідь Держгеонадр, отримана Офісом Генерального прокурора у 2021 році, не дозволяла встановити наявність підстав для представництва інтересів держави без витребування та опрацювання додаткової інформації.
В обґрунтування своєї позиції, Апелянт посилається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, Верховного Суду від 09.12.2024 у справі № 420/14551/23 та правову позицію Шостого апеляційного адміністративного суду, викладену у рішенні по справі №320/11566/24. 
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржувана ним ухвала суду прийнята за неповно встановлених обставин та з порушенням норм процесуального права. 
4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2025 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву на неї, а від 18.12.2025 - призначено судовий розгляд справи. 
5. Відповідачем 1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції. 
При цьому, Відповідач відзначив, що інформація про спеціальні дозволи на користування надрами є загальновідомою та міститься у відкритому доступі. Доступ до даних про власників спеціальних дозволів можна отримати в онлайн режимі на сайті Державної служби геології та надр України.
Також акцентує увагу на тому, що Держгеонадра ще у 2021 у відповідь на запит Офісу Генерального прокурора надало перелік суб`єктів господарювання, які поза аукціоном отримали спеціальні дозволи на користування надрами за результатами апробаціі? запасів корисних копалин без спеціального дозволу на користування надрами.
Апелянтом подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу у якому зазначає, що Відповідач у відзиві не довів обставин, які свідчили б про обізнаність прокуратури щодо порушення інтересів держави.
Наполягає на дотриманні ним строку звернення до суду з цим позовом.
6. Відповідач 2 також подав відзив на апеляційну скаргу у якому просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, зазначаючи, що у прокуратури була реальна можливість ще до 19.10.2023 дізнатись про наявність чи відсутність у ТОВ "ГЕО ІНВЕСТ ГРУП" спеціальних дозволів на користування надрами, підстави отримання спеціального дозволу на користування надрами.
Також Відповідач 2 посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постановах від 16.05.2024 по справі № 460/12886/23, від 03.03.2025 по справі № 560/165/24, від 11.09.2024 по справі № 560/22266/23 та інші.
7. Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Газойлінвест», також подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить таку скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін, стверджуючи про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, ухвалення рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
8. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду занесеною до протоколу судового засідання від 19.01.2026, у прокуратури було витребувано копію листа-орієнтування про вжиття заходів на захист інтересів держави у сфері охорони та раціонального використання надр від 31.08.2021 №12/2-320ВИХ-5140КВ-21 з додатками у вигляді таблиць на 26 аркушах. Також Апелянту було запропоновано надати додаткові пояснення щодо дій, які ним вживалися з метою звернення до суду у строк, встановлений законом.
На виконання зазначеної ухвали суду Позивач подав до суду витребувані докази та додаткові письмові пояснення у яких зазначав про необхідність врахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 18.12.2025 у справі №320/18386/25. 
Відповідачем 1 подано додаткові письмові пояснення у справі у яких він підтримує раніше висловлену ним правову позицію, а також наполягає на тому, що прокурор дізнався про виникнення підстав для звернення з позовом ще у червні 2021 році, а тому пропустив строк звернення до адміністративного суду без поважних причин.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Газойлінвест» також подало додаткові письмові пояснення у яких заперечує проти задоволення апеляційної скарги, стверджує про нерелевантність правових висновків Верховного Суду, на які посилається Апелянт. Натомість покликається на правові висновки ВС, викладені у постанові від 14.01.2026 у справі № 320/10031/24.
9. У судовому засіданні представник Апелянта підтримав правову позицію, викладену в апеляційній скарзі та письмових поясненнях в межах викладених доводів та вимог. Додатково пояснив, що після отримання листа-орієнтування від 31.08.2021 до Держгеонадр із додатковим запитом звернувся лише в жовтні 2023 року, жодні інші заходи у період з вересня 2021 по жовтень 2023 року прокуратурою не вживалися. Також представник наполягав на тому, що до суду Позивач звернувся у межах тримісячного строку, встановленого КАС України, після ознайомлення з відповідними документами, а тому строк звернення не порушений. Просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу – направити для продовження розгляду.
У судовому засіданні представник Відповідача 1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та письмових поясненнях. Звернув увагу суду на те, що про обставини отримання Третьою особою спірного дозволу Полтавська обласна прокуратура дізналася ще в серпні 2021 року, втім протягом двох років не вживала жодних заходів щодо ознайомлення з відповідними документами. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
У судовому засіданні представник Третьої особи – Товариства з обмеженою відповідальністю «Газойлінвест», також заперечував проти задоволення апеляційної скарги, підтримав власну правову позицію, висловлену у письмових поясненнях. Просив у її задоволенні відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.
10. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду – без змін з наступних підстав. 
11.?Нормативно-правове обґрунтування. 
Так, відповідно до частин першої, абзацу другого частити другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень. 
Згідно з частинами першою, другою статті 123 КАС України в разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. 
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. 
Висновки суду апеляційної інстанції. 
12. Системний аналіз викладених норм дозволяє прийти до висновку, що процесуальний строк звернення суб`єкта владних повноважень до суду з адміністративним позовом становить три місяці. 
13. При цьому, колегія суддів відзначає, що строк звернення до адміністративного суду – це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом прав, свобод чи інтересів. Отже, перебіг такого строку для суб`єкта владних повноважень починається з дня виникнення підстав, що дають йому право на пред`явлення визначених законом вимог. 
Європейський Суд з прав людини у своїй практиці наголошує, що застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, № 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). 
14. При цьому, колегія суддів відзначає, що поновленню підлягають лише пропущені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом або судом. У свою чергу, поважною причиною може бути обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який встановлений законом або судом та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Правові висновки щодо критеріїв поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду 13 листопада 2024 року у справі № 560/22224/23. Втім, Апелянт наполягає на дотриманні ним процесуального строку звернення з цим позовом.
15. Так, в обґрунтування вимог апеляційної скарги, представник Полтавської обласної прокуратури стверджує, що про наявність підстав для звернення до суду з цим позовом виникли лише після отримання Офісом Генерального прокурора листа Дердгеонадр № 6226/03-4/2-23 від 19.10.2023 щодо відсутності у ТОВ «ГЕО ІНВЕСТ ГРУП» спеціального дозволу на користування надрами на час державної реєстрації РДГВІ та після ознайомлення прокурорами Офісу Генерального прокурора з документами, наданими ДНВП «Геоінформ України» щодо отримання ТОВ ТОВ «ГЕО ІНВЕСТ ГРУП» спеціального дозволу на користування надрами від 04.02.2020 № 5054/т. 3 а.с. 49 (арк. 5 апеляційної скарги)/, а відтак не пропустив строк звернення до суду з цим позовом.
16. Надаючи оцінку таким доводам Апелянта, колегія суддів акцентує увагу на тому, що Офіс Генерального прокурора ще в червні 2021 року звернувся до Держгеонадра із запитом № 12/2-35ВИХ-21, у якому просив надати, зокрема, перелік суб`єктів господарювання, раціонального використання надр, у сфері геологічного вивчення та які поза аукціоном отримали спеціальні дозволи на користування надрами за результатами апробації запасів корисних копалин без спеціального дозволу на користування надрами. У свою чергу, Держгеонадра, у строки, встановлені Офісом, надали відповідь про відповідний перелік таких суб`єктів господарювання, серед яких значилось і ТОВ "ГЕО ІНВЕСТ ГРУП"/т. 2 а.с. 32-47/. 
17. Отже, ще в червні 2021 року Офіс Генерального прокурора був достеменно обізнаний про те, що ТОВ "ГЕО ІНВЕСТ ГРУП" отримало спеціальний дозвіл на користування надрами за результатами апробації запасів корисних копалин без спеціального дозволу на користування надрами. 
18. Більш того, в серпні 2021 року Офіс Генерального прокурора направив керівникам обласних прокуратур, зокрема й Полтавської, лист-орієнтування «Про вжиття заходів на захист інтересів держави» у сфері охорони та раціонального використання надр від 31.08.2021, у якому було повідомлено про необхідність вжиття заходів реагування представницького та кримінально-правового характеру у зв`язку з тим, що поза аукціоном отримано 117 спеціальних дозволів на користування надрами за результатами апробації запасів корисних копалин без спеціального дозволу на користування надрами. 
19. До цього листа Офісом Генерального прокурора також було долучено відповідні таблиці на 26 аркушах, серед яких, зокрема «Перелік суб`єктів господарювання у сфері геологічного вивчення раціонального використання надр, які поза аукціоном отримали спеціальні дозволи на користування надрами за результатами апробації запасів корисних копалин без спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки», у якій за п. 33 зазначено «Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕО ІНВЕСТ ГРУП» та реквізити спірного дозволу на користування надрами № 5054 від 04.02.2020 /т. 3 а.с. 207- 228/. 
20. Натомість, Позивач звернувся до суду з цим позовом 06.12.23, зареєстрованим судом 27.04.24. Підставою такого звернення є те, що ТОВ "ГЕО ІНВЕСТ ГРУП", на думку Позивача, не мало чинного спеціального дозволу на користування надрами, тобто з посиланням на ті обставини, котрі йому стали відомі ще у серпні 2021 з листа Офісу Генерального прокурора від 31.08.2021.
21. Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів не приймає до уваги твердження Апелянта про те, що він дізнався про відсутність у ТОВ «ГЕО ІНВЕСТ ГРУП» спеціального дозволу на користування надрами лише після ознайомлення з листом Держгеонадр № 6226/03-4/2-23 від 19.10.2023. 
22. Більш того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що лише 13.10.2023, тобто більш, ніж через два роки після отримання листа-орієнтування від Офісу, Полтавська обласна прокуратура скерувала до Держгеонадр запит про надання інформації та копій документів щодо отримання ТОВ «ГЕО ІНВЕСТ ГРУП» спеціального дозволу на користування надрами № 5054 від 04.02.2020, що дозволяє колегії суддів прийти до висновку, що діючи у порушення принципу належного урядування, протягом двох років не вчиняла жодних дій щодо реалізації покладеного на неї обов`язку з виявлення й розслідування фактів порушення вимог законодавства у сфері надрокористування, зволікала з направленням відповідних запитів до Держгеонадр . 
23. Принагідно, колегія суддів відзначає, що у рішенні по справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога більш послідовний спосіб. 
24. Пру цьому, судова колегія відзначає, що Апелянт ані до суду першої, ані апеляційної інстанції не надав жодних належних і допустимих у розумінні ст. 73-74 КАС України, доказів та не навів доводів, які підтверджували б існування обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали вчинення Полтавською обласною прокуратурою дій, спрямованих на ознайомлення з документами, збирання доказів і звернення до суду з цим позовом у встановлений законом строк. 
25. Також колегія суддів вважає неаргументованою позицію Апелянта, що підстави для звернення до суду виникли лише після ознайомлення працівниками Офісу Генерального прокурора з копіями документів щодо отримання ТОВ «ГЕО ІНВЕСТ ГРУП» спірного дозволу, оскільки день ознайомлення працівників прокуратури з тими чи іншими матеріалами не змінює час початку перебігу строку звернення до суду, а лише свідчить про час, коли він почав вчиняти активні дії з реалізації своїх повноважень щодо звернення до суду з позовом в інтересах держави і ця подія не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в спірних правовідносинах.
Прокуратура хоч і не є учасником правовідносин щодо оформлення та видачі спеціальних дозволів на користування надрами, однак позов у цій справі подано не на захист інтересів прокуратури, а на захист інтересів держави, яка, здійснюючи відповідно до статей 7-11 Кодексу України про надра через уповноважені органи регулювання гірничих відносин та державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр, була обізнана про надання спірного спеціального дозволу на користування надрами.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18.02.2025 у справі № 320/10110/24 та від 04.03.2025 у справі №320/10045/24, від 14.01.2026 у справі № 320/10031/24.
26. Крім того, як правильно встановив суд першої інстанції, що не оспорюється Апелянтом, інформація про надання спірного дозволу, а також зміст відповідного наказу Держгеонадра, перебували у відкритому доступі з моменту їх ухвалення, і прокурор мав реальну можливість виконати свій обов`язок та вжити додаткових заходів щодо виявлення й розслідування фактів порушення вимог законодавства у сфері надрокористування.
27. У матеріалах справи також відсутні будь-які докази того, що доступ до необхідної інформації був обмежений, або що набуття прокуратурою фактичної обізнаності відбулося пізніше з об`єктивних причин.
28. При цьому, колегія суддів зазначає, що триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання нею строку звернення до суду, з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. А періодичні звернення прокурора з запитами, з метою витребування ним документів для підтвердження підстав представництва інтересів держави в суді не можуть слугувати механізмом продовження встановлених законом строків звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки це призведе до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах, порушення стабільності у діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання ними своїх функцій.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2024 у справі №340/3868/23.
29. Посилання Апелянта на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.12.2025 по справі № 320/18386/25, від 09.12.2024 у справі № 420/14551/23 колегія суддів вважає помилковим, оскільки вони не є релевантними до цієї справи з огляду на різні обставини справи, встановлені судами. Зокрема щодо обізнаності прокуратури ще влітку 2021 року про те, що ТОВ "ГЕО ІНВЕСТ ГРУП" отримало спеціальний дозвіл на користування надрами за результатами апробації запасів корисних копалин без спеціального дозволу на користування надрами.
30. Отже, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що Позивачем пропущено строк звернення до суду з цим адміністративним позовом. Поважних причин його пропуску не встановлено.
31. При цьому, колегія суддів враховує також правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені зокрема у постанові від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, у якій суд констатував, що за своєю правовою природою повідомлення прокурором відповідного суб`єкта владних повноважень про майбутнє звернення прокурора до суду, витребування ним документів для підтвердження підстав представництва в суді не може слугувати механізмом продовження встановлених законом строків звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки це призведе до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах, порушення стабільності у діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання ними своїх функцій.
32. Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до зазначених у заяві про поновлення строку та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду.
33. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. 
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 
34. Отже, перевіривши ухвалу суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом повно та правильно встановлено відповідні обставини та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України. 
35. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ?????????  
36. Таким чином, апеляційна скарга першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури Єрохіна Романа Олександровича в інтересах держави підлягає залишенню без задоволення, а Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року – без змін. ?????? ??? 
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329?КАС України, суд,? 

ПОСТАНОВИВ:?

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури Єрохіна Романа Олександровича в інтересах держави - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України. 
Повний текст судового рішення виготовлено 03.02.2026.

Головуючий суддя О.В. Епель 

Судді: О.В. Карпушова 

Є.І. Мєзєнцев