ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року	Львів	Справа № 380/185/25 пров. № А/857/19939/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Матковської З.М.,
суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 380/185/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій (головуючий суддя першої інстанції Лунь З.І., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту рішення 09 квітня 2025 року),-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, в якому просить суд:
визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №913030125477 від 21.11.2024, яким відмовлено у переведенні мене ОСОБА_1 із пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889- VІІ та ст.37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії державного службовця , відповідно до ст.37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723 XII, Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VІІ стаж роботи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посадах спеціалістів у органах податкової служби (інспекції, адміністрації) України за період з 06.07.1990 по 27.09.2016;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до п. 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VІІІ та ст.37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723 з часу її звернення із заявою №5052 13.11.2024 та для розрахунку даної пенсії врахувати подані неї до заяви довідки, зокрема: довідку №105-13-01-10-21 від 13.11.2024 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); довідку №106-13-01-10-21 від 13.11.2024 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2016 року вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Зазначила, що 13.11.2024 звернулася до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про переведення на пенсію за віком згідно із Законом України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VIII, який набув чинності 1 травня 2016 року. Згідно з пунктом 4.2 (ост. абзац) Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій за принципом екстериторіальності її документи були скеровані на розгляд до ГУ ПФУ в Харківській області, яким і було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №913030125477 від 21.11.2024, мотивоване відсутністю необхідного стажу державної служби. Позивачка з таким рішенням не погоджується та вказує, що вона має страховий стаж понад 26років, із них більше 20років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016, а відтак за нею збережено право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ “Про державну службу”, п.п.10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII “Про державну службу”. Наведене і зумовило позивачку звернутись до суду з цим позовом.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 380/185/25 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №913030125477 від 21.11.2024 про відмову у проведенні перерахунку пенсії, яким відмовлено у переведенні ОСОБА_1 із пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VІІІ та ст.37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 на пенсію відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VІІІ, урахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №105-13-01-10-21 від 13.11.2024 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсійю не займає посади державної служби №106-13-01-10-21 від 13.11.2024 з моменту подання заяви до відповідача ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області, тобто з 13.11.2024, зарахувавши при цьому до її стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, періоди роботи на посадах в органах Державної податкової служби України з 06.07.1990 по 27.09.2016.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області подано апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт покликається на те, що у позивача немає як 10-річного, так і 20-річного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Вважає, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача. Головним управлінням проведено розрахунок стажу позивачу згідно з вимог чинного законодавства. На думку відповідача, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, оскільки у позивачки відсутній необхідний стаж (20 років) для призначення пенсії відповідно до Закону №889 - VIII. 
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з 28.09.2016.
З трудових книжок серія НОМЕР_1 від 01.069.1981 видно, що позивачка, з 06.07.1990 по 27.09.2016, працювала в органах податкової служби.
13.11.2024 позивачка звернулася до відповідача із заявою про переведення її з пенсії за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ “Про державну службу” та п.п.10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII “Про державну службу”.
До заяви позивачка, серед іншого, додала: довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №105-13-01-10-21 від 13.11.2024 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №106-13-01-10-21 від 13.11.2024.
За принципом екстериторіальності її заява та додані документи розглядались та, відповідно, рішення приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
За результатами розгляду заяви та наданих позивачем документів Головне управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийняло рішення №913030125477 від 21.11.2024, яким відмовлено позивачці у переході на пенсію державного службовця, посилаючись на відсутність необхідного стажу роботи. При цьому Головне управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області підставою для висновку про відсутність необхідного стажу визначило те, що відсутня інформація про присвоєння з 01.05.2016 рангу державного службовця, тобто робота на посаді державної служби на момент чинності Законом №889 записами в трудовій книжці не підтверджені.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача 2, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції входив з того, що враховуючи, що позивачка з 06.07.1990 до 27.09.2016 (враховуючи межі заявлених вимог) працювала в органах державної податкової служби, склала присягу державного службовця, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), що їй присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання за наслідками атестації у визначеному Законом України “Про державну податкову службу в Україні” від 04 грудня 1990 року №509-XII порядку, а також те, що позивачка одержувала заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, і з отримуваної заробітної плати проводились відрахування підвищених розмірів відповідних (страхових, соціальних) внесків до спеціальних фондів державного бюджету, то суд дійшов висновку, що такі періоди роботи (служби) підлягають зарахуванню до стажу державної служби.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору, оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 (далі - Закон № 889-VIII).
Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Положеннями пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Тобто, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 04.04.2018 року №822/254/18, від 15.12.2020 року у справі № 560/2398/19, від 18 березня 2021 року у справі № 500/5183/17.
Відповідно до ч. 9 статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається з оскаржуваного рішення пенсійного органу, наявність у позивачки необхідного віку та страхового стажу для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII відповідачами не оспорюється.
Підставою відмови позивачу було не зарахування до стажу державної служби періодів роботи з 06.07.1990 по 27.09.2016 в органах Державної податкової служби.
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби ( далі також Порядок №283) регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби. Цей Порядок №283 втратив чинність з 01.05.2016.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), серед іншого, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.
Пунктом 5 Порядку № 283 визначено, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.
Крім цього, відповідно до статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України “Про державну службу”. При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України “Про державну службу” незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Статтею 343 Податкового кодексу України передбачено, що посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України “Про державну службу” № 889-VIII та “Порядку обчислення стажу державної служби”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, які діють з 01.05.2016, до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання і спеціалісти в апараті державної податкової служби, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з відомостями трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.069.1981 вбачається, що позивачка з 06.07.1990 по 27.09.2016, працювала в органах податкової служби, зокрема на таких посадах:
06.07.1990 на посаді начальника відділу обліку і звітності ДПІ по м.Самбір ;
01.10.1993 на посаді начальника відділу - головного бухгалтера бухгалтерії ДПІ по м.Самбір ;
26.11.1996 на посаді начальника відділу - головного бухгалтера бухгалтерії ДПА по м.Самбір ;
03.01.1997 на посаді начальника відділу бухгалтерії ДПА по м.Самбір;
16.02.1998 на посаді начальника відділу бухгалтерії Самбірської об`єднаної державної податкової інспекції Львівської області;
07.04.2006 на посаді в.о. завідувача сектору - головного бухгалтера ДПІ у Самбірському районі Львівської області;
02.06.2006 на посаді завідувача сектору - головного бухгалтера ДПІ у Самбірському районі Львівської області;
16.03.2012 на посаді в.о. завідувача сектору - головного бухгалтера сектору фінансування, бухгалтерського обліку та звітності ДПІ у Самбірському районі Львівської області ДПС;
30.07.2013 на посаді головного бухгалтера завідувача сектору фінансово економічної роботи та бухгалтерського обліку ДПІ у Самбірському районі Львівської області ДПС;
16.10.2013 на посаді в.о. завідувача сектору - головного бухгалтера сектору фінансування, бухгалтерського обліку та звітності ДПІ у Самбірському районі Львівської області ДПС;
23.01.2015 на посаді завідувача сектору фінансово економічної роботи та бухгалтерського обліку -головного бухгалтера Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівської області , з даної посади звільнена 27.09.2016 державну службу припинила.
Також трудовою книжкою підтверджується, що 12.05.1994 позивачка склала Присягу державного службовця. У період з 06.07.1990 по 27.09.2016, коли позивачка працювала на посадах у ДПС України, їй присвоювалися спеціальні звання.
Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що періоди роботи з 06.07.1990 по 27.09.2016 підлягають зарахуванню до стажу державної служби позивачки.
Крім того, право на обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, передбачено Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14 вересня 2016 року (далі – Порядок № 622).
Згідно пункту 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
Абзацом 6 пункту 4 Порядку № 622 передбачено, що за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики (пункт 5 Порядку № 622).
Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, були встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року №1-3 “Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям” (далі - Постанова №1-3; діяла на момент призначення пенсії позивачеві). Цією постановою було затверджено форми наступних довідок: про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Враховуючи наведені норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести позивачку на пенсію відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VІІІ, урахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №105-13-01-10-21 від 13.11.2024 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсій- не займає посади державної служби №106-13-01-10-21 від 13.11.2024 з моменту подання заяви до відповідача ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області, тобто з 13.11.2024, зарахувавши при цьому до її стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, періоди роботи на посадах в органах Державної податкової служби України з 06.07.1990 по 27.09.2016.
Виходячи з аналізу правових норм та обставин даної справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 380/185/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін