532/2364/25 
2/532/116/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 р.  м. Кобеляки 

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:
судді - Омельченко І.І.,
з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,
учасники справи:
позивач - ТОВ «Свеа Фінанс»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,  

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
Позовна заява обґрунтована тим, що 22.06.2024 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Селфі Кредит» договір № 1585710 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав кошти в розмірі 7000,00 гривень шляхом їх перерахування на картку відповідача № НОМЕР_1 , яку останній вказав при оформленні кредиту. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,5 % у день та застосовується в межах строку кредиту. Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення умов договору, не повернувши кредит, не сплативши проценти, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
31.03.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-06/25, відповідно до якого, позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1585710 від 22.06.2024 року. Заборгованість становить 35251,98 гривень, з яких: 6999,98 гривень - заборгованість за основним боргом; 18585,00 гривень - заборгованість за відсотками, 9667,00 гривень - пеня. 
Таким чином, представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» прохав суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором № 1585710 про надання споживчого кредиту від 22.06.2024 року в розмірі 35251,98 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень.
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 жовтня 2025 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.68-69).
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 січня 2026 року постановлено ухвалити заочне рішення.
Представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» Паладич А.О. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не подала, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від відповідача не надходило.
Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Судом установлено, що 22.06.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 1585710 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (а.с.9-14).
Відповідно до умов Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 7000,00 гривень (п. 1.3), строком на 360 днів, із періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.4), стандартна процентна ставка 1,5 % у день (п.п. 1.5.1), знижена процентна ставка 1,455 % у день (п.п. 1.5.2), а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплати проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_2 (п. 2.1).
Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку № 1 до цього Договору.
Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі.
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 44800,00 гривень; - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 44705,50 гривень (п. 1.10).
У відповідності до п. 7.4 Договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ITC Товариства/зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис споживача на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.
Кредитний договір № 1585710 від 22.06.2024 року, Додатки № 1 та № 2 до нього підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т323. Також ОСОБА_1 підписано Паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором С988 (а.с.15-16).
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (cт. 629 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Положеннями ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Нормами частин 3, 6, 7, 8, 12 ст. 11 цього Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
У статті 12 цього Закону закріплено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону).
Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету договір позики не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору в запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року по справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року по справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року по справі № 757/40395/20-ц.
Підписавши кредитний договір № 1585710 від 22.06.2024 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач ОСОБА_1 засвідчила, що вона погодилася на отримання грошових коштів у кредит саме на умовах, що визначені в цьому договорі. Сторони узгодили всі істотні умови надання грошових коштів у позику, а отже, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними.
Таким чином, кредитний договір № 1585710 від 22.06.2024 року укладено між сторонами відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши відповідачу на карту № НОМЕР_2 кошти в розмірі 7000,00 гривень, які були перераховані ТОВ «Пейтек» на підставі укладеного з ТОВ «Селфі Кредит» договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_3 від 01.04.2024 року (а.с.32).
ОСОБА_1 своєчасно не виконала свої зобов`язання за кредитним договором № 1585710 від 22.06.2024 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.03.2025 року складає 35251,98 гривень, з яких: 6999,98 гривень - заборгованість за основним боргом; 18585,00 гривень - заборгованість за відсотками, 9667,00 гривень - пеня (а.с.27-28).
31.03.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-06/25 (а.с.27,33-45).
Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу № 01.02-06/25 від 31.03.2025 року, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1585710 від 22.06.2024 року в розмірі 35251,98 гривень, з яких: 6999,98 гривень - заборгованість за основним боргом; 18585,00 гривень - заборгованість за відсотками, 9667,00 гривень - пеня (а.с.46).
Рішенням СВЕА ЕКОНОМІ КІПР ЛІМІТЕД № 1 від 25.03.2024 року змінено назву ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ «Свеа Фінанс» (а.с.47).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
За змістом статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Враховуючи, що відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за кредитним договором № 1585710 від 22.06.2024 року, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» необхідно стягнути заборгованість у розмірі 25584,98 гривень, з яких: 6999,98 гривень - заборгованість за основним боргом; 18585,00 гривень - заборгованість за відсотками.
Щодо позовної вимоги про стягнення пені в розмірі 9667,00 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування в разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи ту обставину, що пеня, яка передбачена кредитним договором, нарахована в період дії в Україні воєнного стану, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні.
На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» підлягають задоволенню частково.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1758,18 гривень: 25584,98 гривень (задоволені позовні вимоги) х 100 : 35251,98 гривень (ціна позову) = 72,58 % від сплаченого судового збору 2422,40 гривень.
Керуючись статтями 12, 141, 259, 263-265, 354-356 ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1585710 від 22.06.2024 року в сумі 25584,98 гривень, з яких: 6999,98 гривень - заборгованість за основним боргом; 18585,00 гривень - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» сплачений судовий збір у розмірі 1758,18 гривень.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:
позивач - ТОВ «Свеа Фінанс», код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя