Провадження № 1-кп/643/456/26 
Справа № 643/16527/25

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026  Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
прокурора - ОСОБА_3 
потерпілої – ОСОБА_4 
представника потерпілої – ОСОБА_5 
обвинуваченого - ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025221170002293 від 01.08.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, неодруженого, не працюючого, звільненого 16.04.2024 з військової служби у запас, який має інвалідність ІІ групи, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого:
- 01.10.2013 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;
- 09.09.2015 Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого 16.12.2019 з Диканівської ВК Харківської області (№ 12) умовно - достроково на невідбуту частину покарання строком 1 рік 5 місяців 14 днів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,- 
ВСТАНОВИВ:
01.07.2025, точний час в ході судового розслідування не встановлений, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №26/2025 від 14.01.2025, ОСОБА_6 , перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де останній мешкав на підставі договору оренди від 28.12.2023, укладеного між ним та ОСОБА_7 , та в цей час у ОСОБА_6 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: холодильника «Gorenje» RK4161PS4 (HZS24862), сірого кольору, який знаходився у приміщенні квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та, бажаючи їх настання, скориставшись тим, що проживає самостійно у вищезазначеній квартирі, за допомогою покликаних останнім двох незнайомих йому осіб чоловічої статі, один з яких був ОСОБА_8 , яким останній не повідомив про свій злочинний намір, виніс разом із двома вказаними особами з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , сірого кольору, який належить орендодавцям квартири, а саме ОСОБА_4 , вартістю, згідно висновку експерта 12665,99 гривень, після чого, ОСОБА_8 пішов, а ОСОБА_6 , маючи на меті розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, однак, розуміючи, що він та ще одна не встановлена особа вдвох не впораються із транспортуванням холодильника до ломбарду, де останній планував реалізувати викрадене майно, звернувся з проханням про допомогу до ще однієї раніше незнайомої особи чоловічої статі з числа перехожих, не повідомляючи при цьому про свої злочинні наміри, та в подальшому, ОСОБА_6 , разом із двома невстановленими особами чоловічої статі, віднесли викрадений останнім холодильник «Gorenje» RK4161PS4 (HZS24862), сірого кольору до ломбарду «Найкращий», який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 144, де ОСОБА_6 самостійно заклав його, за що отримав грошові кошти, якими розпорядився на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій завдано матеріальну шкоду на загальну суму 12665 грн. 99 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , беззаперечно визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав покази про обставини його скоєння, як вказано вище. Фактичних обставин справи не оспорював. Зокрема, в своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що він проживав у квартирі АДРЕСА_4 , яку орендував. 01.07.2025 точного часу не пам`ятає, він заволодів холодильником «Gorenje», який знаходився у приміщенні вказаної квартири. За допомогою незнайомих йому чоловіків, яким не повідомляв про свій намір, виніс з квартири холодильник та здав до ломбарду «Найкращий», гроші витратив на ліки. Зазначив, що розкаюється у скоєнні кримінального правопорушення. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 12665,99грн. та моральної шкоди у розмірі 12000,00грн. визнав повністю.
Потерпіла ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти розгляду справи в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Цивільний позов підтримали з підстав викладених у ньому. Просили призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. 
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Даючи оцінку показанням ОСОБА_6 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. 
Суд, керуючись ст. 65 КК України, при призначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно класифікації кримінальних правопорушень, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до тяжкого злочину.
Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 установлено, що він раніше судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має інвалідність ІІ групи. Відповідно до свідоцтва про хворобу №76 від 19.03.2024 КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25» ХМР ОСОБА_6 отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини яке відноситься до тяжких.  Згідно витягу з Наказу №11 від 23.04.2024 командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_6 проходив військову службу за мобілізацією та був звільнений 16.04.2024 з військової служби у запас, за п. «б» (за станом здоров`я). 
У відповідності до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
У відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер і ступінь його суспільної небезпеки, дані про його особу, вказані вище, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, думку прокурора щодо призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України та потерпілої про призначення покарання у виді позбавлення волі, та приходить до висновку про призначення  ОСОБА_6 покарання в межах санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення, із застосування ст. 75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. 
На переконання суду, саме таке призначене  ОСОБА_6 покарання відповідає принципам співмірності вчиненому та індивідуалізації, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєнню нових кримінальних правопорушень.
Вирішення цивільного позову
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Як слідує з положень ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
При цьому, суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених кримінальним правопорушенням, встановити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.
У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У цивільному позові ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 12665,99грн. Враховуючи викладене цивільний позов ОСОБА_4 в цій частині підлягає задоволенню.
Крім того, ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 12000,00грн.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичній болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справа Науменко проти України).
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, з огляду на фактичні обставини справи, керуючись вимогами розумності, виваженості та справедливості, оцінює завдану моральну шкоду потерпілій в розмірі 6000,00 гривень. Саме така сума відшкодування моральних страждань потерпілої за переконанням суду є достатньою для розумного задоволення потреб потерпілої і не призведе до її безпідставного збагачення, про що зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020 року.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином витрати на залучення експерта в сумі 2544грн.48коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід стосовно  ОСОБА_6 не обирався.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк тривалістю в 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 - 12 665грн.99коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 6000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього: 18 665 (вісімнадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) грн. 99 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертизи №1231 від 22.08.2025 у розмірі 2544грн.48коп.
Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1