КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №758/5744/15-ц              Головуючий у суді І інстанції: Гребенюк В.В.
провадження №22-ц/824/16176/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,
секретар судового засідання: Янчук І.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Косяк Наталії Вікторівни, яка діє в інтересах приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року про відмову ухвалити додаткове рішення у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, заінтересована особа: ОСОБА_1 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебувала справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.
06.03.2025 року до суду першої інстанції від ТОВ «Дебт Форс» надійшла скарга на дії приватного виконавця - Щербакова Ігоря Миколайовича.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29 липня 2025 року скаргу залишено без задоволення.
15.08.2025 року до суду першої інстанції від приватного виконавця надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просив суд стягнути з скаржника на свою користь 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року відмовлено у прийнятті додаткового рішення.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвоката Косяк Н.В., яка діє в інтересах приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М., подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для здійснення розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. понесених у суді першої інстанції під час розгляду справи.
Також просила стягнути з ТОВ «Дебт Форс» на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. понесені витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що при зверненні до Подільського районного суду міста Києва у першій заяві по суті (письмові пояснення на скаргу ТОВ «Дебт Форс» на дії приватного виконавця (вих. №04/05 від 04.05.2025 року)) був наведений орієнтовний перелік судових витрат приватного виконавця, надай договір про надання правової допомоги (ордер адвоката та свідоцтво, посвідчення адвоката) та акт виконаних робіт, що підтверджується матеріалами справи.
Враховуючи складність справи, час витрачений представником заявника у судових засіданнях, обсягом виконаних робіт адвоката в зв`язку з розглядом справи №758/3200/25, послуг правничої допомоги щодо представництва його інтересів у Подільському районному суді міста Києва під час розгляду справи представник апелянта вважає достатність наявних підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягали розподілу між сторонами, а саме з скаржника (ТОВ «Дебт Форс») на користь заявника у розмірі 30 000,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат відповідно до ЦПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
На переконання апелянта суд першої інстанції дійшов хибних висновків щодо неможливості розподілу судових витрат та неправомірно відмовив у стягненні витрат на правову допомогу з скаржника на користь приватного виконавця.
06 листопада 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Дебт Форс», просило в задоволенні апеляційної скарги адвоката Косяк Наталії Вікторівни, яка діє в інтересах приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року відмовити.
Представник ТОВ «Дебт Форс» зазначав зокрема про те, що заявлені витрати на правничу допомогу не відповідають критерію їх реальності в зв`язку з відсутністю факту їх дійсності та необхідності, а також і те, що заявлені витрати на правничу допомогу не відповідають критерію розумності. Окрім того вважає, що вартість заявлених правничих послуг є значно завищеною та не вбачається правдоподібною, ще і враховуючи ту обставину, що представником не надаються докази оплати таких послуг - банківський документ із відміткою банківської установи про перерахування коштів на поточний рахунок адвоката.
11 грудня 2025 року до апеляційного суду надійшло клопотання від представника ТОВ «Дебт Форс» про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просила відмовити у стягненні з ТОВ «Дебт Форс» на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. понесені витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, посилаючись на те, що заявлений до стягнення розмір судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 40 000 грн не відповідає критерію розумності на співрмірності.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відмовляючи у прийнятті додаткового рішення за заявою представника приватного виконавця про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що в матеріалах справи відсутні докази понесення (оплати) наданої правничої допомоги, а відтак, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.
Такі висновки суду не в повному обсязі відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено, що в провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувала справа за скаргою ТОВ «Дебт Форс» на дії приватного виконавця.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року у справі № 758/5744/15ц скаргу ТОВ «Дебт Форс» на дії приватного виконавця залишено без задоволення.
В подальшому, 15.08.2025 року через систему «Електронний суд» представник приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. - адвокат Косян Н.В. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила ухвалити додаткове рішення про відшкодування судових витрат та стягнути з ТОВ «Дебт Форс» на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником приватного виконавця до заяви долучено копію договору № 03/25 про надання правової допомоги від 17 березня 2025 року, укладений між приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Щербаковим І.М. та адвокатським бюро «Наталії Косяк» (а.с. 111 том 1) та акт № 14/25 приймання-передачі наданих послуг від 14 серпня 2025 року (а.с. 114 том 1).
Відповідно до п. 4.1.1. договору про надання правової допомоги сторони погодили, що на всіх стадіях (частинах) судового розгляду у Подільському районному суді м. Києва у справі № 758/3200/25 становить 30 000 грн, незалежно від кількості судових засідань.
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 14/25 сторони підтвердили, що згідно з умовами договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 03/25 від 17 березня 2025 року, укладеного між АБ «Наталія Косяк» та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим І.М., виконавець у період з 17 березня 2025 року по 14 серпня 2025 року надав, на умовах та в порядку визначеному договором, послуги з надання професійної правничої (правової) допомоги (адвокатські послуги) в повному обсязі. Сторони претензій одна до одної не мають.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних доказів документального підтвердження понесення витрат (оплати), що є підставою для відмови в їх стягненні.
Однак судом першої інстанції не враховано, що згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215-15-ц розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
При цьому, постанова Верховного Суду від 01.11.2022 року по справі № 757/24445/21-ц передбачає, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.
Отже, не надання заявником належних доказів оплати послуг правничої допомоги, за умови що в договорі визначено фіксований розмір гонорару, не може бути підставою для відмови в стягненні витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 (провадження № 61-4799св23), на підставі системного тлумачення частини 8 статті 141 та частини 1 статті 246 ЦПК України з урахуванням принципу розумності, дійшов висновку що: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності, суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.
Зазначена правова позиція застосована Верховним Судом у постановах від 11 квітня 2024 року у справі № 344/12148/23, від 25 квітня 2024 року у справі № 752/22967/20, від 15 травня 2025 року у справі № 521/13630/20.
З урахуванням вищевказаної правової позиції Верховного Суду та наведених процесуальних норм, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в разі неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу у визначений законом строк, сторона має обґрунтувати, які поважні причини не дозволили їй подати такі докази до закінчення розгляду справи, чого в даному випадку зроблено не було.
У поданій заяві представник приватного виконавця Щербакова І.М. - адвокат Косяк Н.В. не навела обґрунтування неможливості подання нею доказів у підтвердження витрат Щербакова І.М. на правничу допомогу під час розгляду розгляду справи в суді першої інстанції до моменту ухвалення судом судового рішення у даній справі.
При цьому, не вбачає таких поважних причин і суд, оскільки жодних обставин, які б завадили стороні вчасно подати докази понесення судових витрат матеріали справи не містять.
Враховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів дійшла висновку, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви представника приватного виконавця Щербакова І.М. - адвоката Косяк Н.В. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання нею доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції по суті дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви представника приватного виконавця Щербакова І.М. - адвоката Косяк Н.В. про ухвалення додаткового рішення, хоча і помилився щодо мотивів такої відмови.
З огляду на те, що заява представника приватного виконавця Щербакова І.М. - адвоката Косяк Н.В. про ухвалення додаткового рішення не підлягає до задоволення, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни ухваленого судового рішення судом першої інстанції.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Косяк Наталії Вікторівни, яка діє в інтересах приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича залишити без задоволення.
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено «23» грудня 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Є.В. Болотов

С.Г. Музичко