Справа № 203/8506/25
Провадження № 2-о/0203/200/2025

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року     Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Іваницької І.В.
за участю секретаря судового засідання Кочевської В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України –

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявниця є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьку. Посилаючись на те, що місто Донецьк є тимчасово окупованою територією, на якій державні органи України не здійснюють свої повноваження, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть встановленого законодавством зразка та вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті свої матері ОСОБА_2 , яка народилася у місті Донецьку ІНФОРМАЦІЯ_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьку.
Ухвалою суду від 24.11.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку окремого провадження. 
29.12.2025 до суду від заявниці надійшла заява про розгляд справи без її участі. 
Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, явку повноважного представника до суду не забезпечила, про день час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки суду не повідомила. 
Враховуючи положення ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також строки розгляду справ вказаної категорії, визначені ст. 317 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши викладені в заяві доводи та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.
Пунктом 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. 
Відповідно до роз`яснень у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Пунктом 18 вказаної Постанови роз`яснено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. 
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:  1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;  2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Пунктом 1 глави 5 Розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
У відповідності до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.7 глави 5 розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.
Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Згідно з Указом Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» від 07.02.2019 № 32/2019 місто Донецьк є тимчасово окупованою територією.
Судом встановлено та підтверджується наданими до заяви документами, зокрема, копією паспорта та відповідного свідоцтва про народження, що заявниця  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою України та рідною донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 мати заявниці - ОСОБА_2 померла у місті Донецьку, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 20.06.2025 окупаційним органом влади, про що складений актовий запис про смерть №170259930000105167002.
З урахуванням вищезазначених обставин та положень законодавства, оскільки місто Донецьк відповідно до меж та переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, затвердженого Указом Президента України від 07.02.2019 №32/2019, на момент смерті ОСОБА_2 та видачі свідоцтва про смерть за місцем смерті входило до наведеного переліку тимчасово окупованих міст, наразі неможливо здійснити реєстрацію смерті ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».
При цьому суд враховує, що надані заявницею документи в достатній мірі підтверджують юридичний факт, який вона просить встановити.
За вказаних обставин, беручи до уваги, що встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, а саме для проведення державної реєстрації факту смерті її матері, суд доходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. 
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 4, 5, 10, 11, 12, 76-80, 223, 247, 258, 259, 263-268, 293, 317, 430 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Донецька, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьку.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 07.01.2026.

Суддя І.В. Іваницька