Справа № 441/171/25 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І. 
Провадження № 22-ц/811/1484/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий – суддя Цяцяк Р.П., 
судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю: секретаря Цьони С.Ю.,
адвоката Струс Н.Я. - представниці відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргоюадвоката Струс Наталії Ярославівни, представниці ОСОБА_1 , на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року адвокат Золотухін Олександр Олександрович в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) до досягнення донькою двадцяти трьох років за умови, що вона буде продовжувати навчання, а також додаткові витрати в якості половини вартості оплати за навчання, що становить 20 950 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після досягнення повноліття донька продовжує навчатися на 3 курсі денного відділення Львівського кооперативного фахового коледжу економіки і права на комерційній основі. Позивачка не в змозі самостійно утримувати повнолітню доньку, яка проживає з нею, та оплачувати її навчання (а.с. 1-3). 

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.
Ухвалено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 29.01.2025 року і до закінчення нею навчання (30.06.2026 року), але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років.
Стягнуто із ОСОБА_1 1211 гривень 20 копійок судового збору в дохід держави.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 51-53).

Дане рішення оскаржила представниця відповідача.
Апелянт просить рішення суду скасувати в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу платника аліментів щомісячно, починаючи з 29.01.2025 року і до закінчення нею навчання (30.06.2026 року), та постановити нове рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утриманні повнолітньої доньки в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 29.01.2025 року і до закінчення нею навчання (30.06.2026 року), покликаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.
Стверджує, що витрати на навчання доньки здійснював саме відповідач, який з вересня 2024 по січень 2025 року добровільно сплатив 64 396 грн, що підтверджується квитанціями.
Звертає увагу на те, що на утриманні відповідача (апелянта) перебувають неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з ним та мати ОСОБА_5 , яка є особою з інвалідністю 2 групи і на картку якої упродовж червня 2024 — квітня 2025 року надійшло 202 500 грн. 
Стягнення аліментів у розмірі 1/4 від доходу відповідача на утримання старшої доньки вважає надмірним, враховуючи його добровільні витрати на утримання цієї доньки, а також витрати на утримання молодшої доньки та допомогу матері. 
Вважає, що позивачка не подала до суду жодних доказів на підтвердження її участі в утриманні дітей та звертає увагу на те, що в останньої є заборгованість по сплаті аліментів на утримання молодшої доньки сторін.
Також звертає увагу на те, що позивачка разом з донькою ОСОБА_6 перебувають у Німеччині, де отримують соціальні виплати згідно з §24 Закону про перебування іноземців (Aufenthaltsgesetz), що включають допомогу на дитину — 563 євро, та припускає, що позивачка отримує таку допомогу і на доньку ОСОБА_7 , яка фактично проживає в Україні (а.с. 62-71).

26 травня 2025 року до Львівського апеляційного суду через підсистему Електронний Суд представник позивачки подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін (а.с. 162-165).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 червня 2025 року апеляційний розгляд справи було призначено на 18 серпня 2025 року (а.с. 169), однак представник позивачки подав до суду клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (а.с. 180), у зв`язку з чим апеляційний розгляд справи було перенесено на 10 листопада 2025 року.
06 листопада 2025 року представник позивачки надіслав до суду клопотання про апеляційний розгляд справи без участі позивачки та її представника (а.с. 202-204).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);
- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);
- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Судами встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма її учасниками (а, відтак, доказуванню не підлягає) те, що:
-сторони спору мають двох спільних доньок: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5);
-26.02.2024 року рішенням Городоцького районного суду Львівської області шлюб між сторонами розірвано. Цим же рішенням суду встановлено, що ОСОБА_2 (мати доньок) з липня 2023 року разом зі старшою донькою ОСОБА_6 перебувають за межами України (а.с. 4);
-19.02.2024 року Городоцький районний суд Львівської області видав наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання молодшої доньки згаданих сторін ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.02.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з Розрахунку заборгованості по аліментах, ОСОБА_2 ці аліменти регулярно не сплачує, в результаті чого станом на 26.11.2024 року у неї утворилася заборгованість по сплаті цих аліментів у розмірі 17 935 грн. 92 коп. (а.с. 92) і у матеріалах справи відсутні докази того, що станом на час ухвалення оскаржуваного рішення (і станом на час апеляційного розгляду справи) ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів на утримання молодшої доньки ліквідувала;
-03.07.2024 року Городоцький районний суд Львівської області видав наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (жительки ОСОБА_8 ) аліментів на утримання старшої доньки згаданих сторін ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.05.2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 83-84);
- ІНФОРМАЦІЯ_3  старшій доньці сторін ОСОБА_6 виповнилося 18 років, вона навчається у Львівському кооперативному фаховому коледжі економіки і права (термін навчання – до 30.06.2026 року), перебуває за кордоном, а тому навчання здійснюється з використанням дистанційних технологій (а.с. 73-75);
-29.01.2025 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом – про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 199 СК України встановлено, що у випадку, коли повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1) і що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3), а статтею 200 СК України – що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку , сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1), і що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2).

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» міститься роз`яснення про те, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом першої інстанції задоволення позовної вимог про стягнення з відповідача (апелянта) на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів (тобто – у тому ж розмірі, який стягувався до досягнення донькою повноліття) мотивовано тим, що відповідач не надав суду жодних доказів того, що він неспроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, у вказаному позивачкою розмірі.

В той же час, матеріалами справи стверджується наступне.
Протягом 2025 року відповідач отримував зарплату у розмірі від 20 545 грн. 77 коп. (січень) до 35 593 грн. 54 коп. (лютий) щомісячно (а.с. 250-251).
На повному утриманні відповідача знаходиться молодша донька сторін ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є зареєстрованою та проживає разом з ним в Україні (а.с. 88-91, 252).
У доводах апеляційної скарги відповідача стверджується про заборгованість позивачки по сплаті нею аліментів на утримання молодшої доньки сторін ОСОБА_7 , в підтвердження чого до апеляційної скарги долучено Розрахунок заборгованості по аліментах (а.с. 92). Стороною позивачки жодним чином доводи відповідача про таку заборгованість навіть не прокоментовано.
Частиною 1 статті 202 Сімейного кодексу України встановлено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Мама відповідача (апелянта), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом з відповідачем та його молодшою донькою (а.с. 90), є особою з інвалідністю другої групи загального захворювання безтерміново (а.с. 87), отримує пенсію у розмірі 6 045 грн. 38 коп. на місяць (а.с. 254), а відтак є непрацездатною особою, яка потребує матеріальної допомоги, і таку відповідач зобов`язаний надавати.
Як вже зазначалося вище, позивачка разом з повнолітньою донькою сторін проживають за межами України – у Німеччині.
Стороною позивача не було подано до суду жодних документів, які б свідчили про матеріальне становище, як позивачки, так і повнолітньої доньки сторін, та джерела їхніх доходів, які необхідні для проживання у Німеччині, а відтак – доказів того, що вони потребують такої матеріальної допомоги, проживаючи у Німеччині (стаття 199 СК України).

За наведених вище обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення і розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої спільної повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, слід зменшити з 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача до 1/8 частки від його заробітку (доходу) щомісячно.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу адвоката Струс Наталії Ярославівни, представниці ОСОБА_1 , частково задовольнити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року змінити, зменшити розмір аліментів, які підлягають до стягнення з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/8 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, починаючи стягнення з 29.01.2025 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання (30.06.2026 року), але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

В решті рішення Городоцького районного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову у зв`язку з перебуванням одного з членів колегії суддів на лікарняному складено 29 грудня 2025 року.
Головуючий:      Цяцяк Р.П.

Судді:        Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.