Справа №295/16343/25
Категорія 93
1-кп/295/27/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12025060600001691 від 30.10.2025 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, українки, громадянки України, одруженої, маючої на утриманні двох дітей 2012 та 2025 років народження, з вищою освітою,працюючої на посаді лікаря анестезіолога в КНП «Попільнянська лікарня», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, 
за ч. 4 ст. 185 КК України, 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 29.10.2025 о 14 год 57 хв, перебувала у приміщенні ТЦ «ЖИТО», торгівельної зали магазину «SINSAY», що за адресою: м. Житомир, вул. Отаманів Соколовських, 1. 
В цей день, час, місці у ОСОБА_7 ), з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, виник раптово злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна із вищевказаного магазину, що належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП».
Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в період запровадженого на території України умовах воєнного стану, ОСОБА_7 ), керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу викрала майно, а саме: килими – 2 шт., куртка чоловіча – 1 шт., кувшин – 1 шт., бюстгальтер жіночий – 1 шт., піжама – 1 шт., декоративний гном – 1 шт., шапка – 1 шт., килим - 1 шт., шкатулка - 1 шт., фурнітура, сережки – 2 шт., загальною вартістю без ПДВ 4041 грн. 60 коп.
В подальшому, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 , місце вчинення кримінального правопорушення залишила та розпорядилась вказаним майном на власний розсуд, чим завдала шкоди на загальну суму 4041 грн. 60 коп.
18.11.2025 між прокурором зі сторони обвинувачення та ОСОБА_7 , яка є обвинуваченою у даному кримінальному провадженні, у присутності захисника – адвоката ОСОБА_6 , зі сторони захисту, діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок уклали угоду про визнання винуватості.
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_7 повністю визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Обвинувачена та прокурор погодилися на призначення узгодженого покарання, отримали роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.
Згідно угоди, сторони, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повному, добровільному відшкодуванні завданої шкоди потерпілій стороні, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких – немовля. Крім того, на момент вчинення кримінального правопорушення перебувала у скрутному, тяжкому сімейному становищі: її наймолодшій дитині виповнилося лише три місяці, що об`єктивно ускладнювало її життєві умови та психоемоційний стан, перебувала в складних сімейних обставинах. Напруга, розлучення, конфлікти та нестабільність у сім`ї, тобто вчинила кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних та особистих обставин. Добровільно відшкодувала завдані збитки потерпілій стороні Також відсутність обставини, які обтяжують покарання, те що обвинувачена раніше не судима, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується з місця роботи та місця проживання позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності раніше не притягувалась, погодилися на призначення останній покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. 
У судовому засіданні обвинувачена показала, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.ст. 473, 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачена повністю визнала свою вину та надала суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначила, що угоду було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Добровільно відшкодувала завдані збитки потерпілій стороні. Вчинила кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних та особистих обставин.
Відповідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 , зареєстровано між ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 шлюб та прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 .
Прокурор та захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості та зазначили про відсутність підстав які б цьому перешкоджали.
Перевіривши угоду про визнання винуватості від 18.11.2025, судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при її укладенні дотримано вимоги ч. 6 ст. 474 КПК України, обвинувачений може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а отже може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку.
За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченого, у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його умисні дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Арешт на майно обвинуваченої не накладався.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України. 
Керуючись ст. 12, 53, 69 КК України, ст.ст. 370, 371, 373-375, 394, 468, 472-475 КПК України, 

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №12025060600001691 від 30.10.2025.
ОСОБА_7 визнати винуватою за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. 
Речові докази:
- килими – 2 шт., куртка чоловіча – 1 шт., кувшин – 1 шт., бюстгальтер жіночий – 1 шт., піжама – 1 шт., декоративний гном – 1 шт., шапка – 1 шт., килим - 1 шт., шкатулка - 1 шт., фурнітура, сережки – 2 шт. – залишити у власності потерпілого ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП»;
- DVD-R диск та фіскальних чек від 06.11.2025 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до Житомирського апеляційного суду:
обвинуваченим та його захисником виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;
прокурором виключно з підстав - призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1