ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/8891/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 р. (суддя Боженко Н.В) в адміністративній справі №160/8891/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про визнання протиправними дій, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому із урахуванням уточнень просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови їй в призначенні пенсії за віком та щодо не зарахування періодів її роботи відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №0471500028750 від 23 вересня 2024 р. та №0471500028750 від 13 грудня 2024 р. щодо відмови в призначенні їй пенсії за віком та щодо не зарахування періодів її роботи;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити їй пенсію за віком із урахуванням стажу, зазначеного у трудовій книжці, а саме з 03 вересня 1981 р. по 15 березня 1982 р., з 02 лютого 1996р. по 31 грудня 1998 р., з 01 квітня 1999 р. по 30 вересня 1999 р. та повторно розглянути її заяву про призначення пенсії за віком від 09 грудня 2024 р. та призначити їй пенсію з дати першого звернення, тобто з 16 вересня 2024 р. 
В обгрунтування позовних вимог вказала, що період її роботи підтверджено уточнюючою довідкою, а періоди підприємницької діяльності, які підлягають зарахуванню до страхового стажу для призначення пенсії, підтвердженні довідками про взяття на облік платника податків та свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість. В зв`язку із чим наявні підстави для призначення їй пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Судом:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №047150028750 від 23 вересня 2024 р. та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №047150028750 від 13 грудня 2024 р., якими відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 03 вересня 1981 р. по 15 березня 1982 р., з 02 лютого 1996 р. по 31 грудня 1998 р., з 01 квітня 1999 р. по 30 вересня 1999 р. та призначити їй пенсію за віком з 16 вересня 2024 р.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити. 
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що трудова книжка позивачки не містить періоду її трудової діяльності з 03 вересня 1981 р. по 15 березня 1982 р., який вказано в довідці №969 від 29 липня 2020 р., тому його не було зараховано до її страхового стажу. Також наголошено, що відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу позивачки періоди з 02 лютого 1996 р. по 31 грудня 1998 р., з 01 квітня 1999 р. по 30 вересня 1999 р., оскільки у їх зарахуванні було відмовлено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області. 
Письмові відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №047150028750 від 23 вересня 2024 р. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком та не зараховано періоди роботи: з 06 серпня 1983 р. по 24 жовтня 1985 р. – відсутня дата наказу при прийнятті на роботу; з 03 вересня 1981 р. по 15 березня 1982 р. – в наявності довідка, період якої можливо зарахувати після перевірки; період з 01 жовтня 2020 р. по 31 грудня 2020 р. – відсутні відомості про сплату страхових внесків. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №0471500028750 від 13 грудня 2024 р. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком та не зараховано періоди роботи: з 03 вересня 1981 р. по 15 березня 1982 р. – в наявності довідка, період можливо зарахувати після перевірки; з 02 лютого 1996 р. по 31 грудня 1998 р., з 01 квітня 1999 р. по 30 вересня 1999 р. – період підприємницької діяльності може бути зараховано після надання довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків.
Не погодившись із даними рішеннями, ОСОБА_1 оскаржила їх в судовому порядку. 
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірний період роботи позивачки підтверджено уточнюючою довідкою, а періоди здійснення нею підприємницької діяльності, які підлягають зарахуванню до її страхового стажу для призначення пенсії, підтвердженні довідками про взяття на облік платника податків та свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Тобто, з набранням чинності 01 січня 2004 р. Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" введено поняття "страховий стаж", до цього стаж вважався трудовим. До страхового стажу зараховуються періоди, за які були сплачені страхові внески. При цьому до страхового стажу прирівнюється і весь трудовий стаж, набутий до 01 січня 2004 р.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637, пунктами 1,3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, а також приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для зарахування позивачці до її страхового стажу періоду роботи з 03 вересня 1981 р. по 15 березня 1982 р., то слід зазначити, що він підтверджений наявною в матеріалах справи копією довідки №969 від 28 липня 2020 р. Жодних зауважень до змісту вказаної довідки відповідачами не заявлено. Відмова, грунтується виключно на необхідності перевірки довідки, водночас, відсутні докази вчинення відповідачами вказаних заходів. 
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зарахування позивачці до її страхового стажу періоду роботи з 03 вересня 1981 р. по 15 березня 1982 р.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу позивачки періоди введення нею підприємницької діяльності з 02 лютого 1996 р. по 31 грудня 1998 р., з 01 квітня 1999 р. по 30 вересня 1999 р. то слід зазначити, що оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність скасування обох рішень відповідачів від 23 вересня 2024 р. та від 13 грудня 2024 р. про відмову у призначенні позивачці пенсії, яку вона просила призначити їй з 16 вересня 2024 р., тобто з дати первісного звернення із заявою, то доцільним є визначення судом першої інстанції зобов`язання вчинити дії щодо зарахування позивачці усіх спірних періодів її роботи, із подальшим призначенням їй пенсії за віком, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як такого, що розглядав її первісну заяву. 
Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, відсутні підстави, передбаченні статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування рішення суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 р. в адміністративній справі №160/8891/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 28 січня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш