ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/1072/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Семененка Я.В., Суховарова А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі 
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року 
у справі №340/1072/25 
за позовом   ОСОБА_1  
до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,     
про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,- 

                                                             В С Т А Н О В И В:   

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,  в якому просив:
- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 12.12.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 12.12.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 12.12.2024 позивач  отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV. До цього отримував пенсію за вислугу років. Позивач вважає, що при призначенні пенсії за віком пенсійним органом безпідставно враховано показник середньої заробітної плати (доходу) України, з якої сплачено страхові внески, для обчислення розміру пенсії за 2014-2016 роки, тоді як мав бути застосований показник середньої заробітної плати (доходу) за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком,   2021-2023 роки. На відповідне звернення до пенсійного органу позивач отримав відповідь, що позивача переведено з одного виду пенсії на інший, а тому розмір пенсії обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати за три роки, з якої сплачено страхові внески, при призначенні пенсії вперше (2014-2016 роки). Позивач не погоджується з пенсійним органом, зазначає, що у даному випадку має місце призначення іншого виду пенсії за іншим  законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший в межах одного  закону.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2017-2019 роки. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2021-2023 роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 12.12.2024. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Суд виходив з того, що оскільки позивачу вперше призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, який передбачав інший порядок призначення та розрахунку пенсії, то переводячи  позивача на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, відповідач був зобов`язаний вчинити дії щодо нарахування та розрахунку такої пенсії вперше з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року призначення пенсії, тобто у даному випадку за 2021-2023 роки.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідач вказує на те, що у спірному випадку мало місце не призначення пенсії, а переведення позивача з одного виду пенсії (пенсій за вислугу років) на іншу – пенсію за віком. При цьому пільги дострокового виходу на пенсію за вислугу років визначаються п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а розмір пенсії - визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. Скаржник вважає, що суд дійшов помилкового висновку, що у даному випадку мав місце перехід з пенсії за вислугою років, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію за віком, передбачену Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (тобто призначення пенсії за віком вперше), а не переведення з одного виду пенсії на інший вид в межах одного закону. Посилаючись на ст. 10 Закону № 1058-IV, відповідач зазначає, що вибір пенсії надається громадянину саме під час її призначення. Таке призначення, відбулось у 2020 році. Відтак, оскільки право на призначення пенсії вже було реалізоване позивачем, починаючи з 2020 року, то в майбутньому можливий лише перехід з одного виду пенсії на інший.
Також скаржник зауважує, що оскільки позивач звернувся із заявою щодо переведення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, то саме вказаний орган є належним відповідачем у справі, до повноважень якого належить вирішення питання щодо наявності чи відсутності у особи права на призначення пенсії. 
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. З 02.01.2020 позивачу призначено пенсію за вислугу років на підставі ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
21.02.2020 позивачу проведений перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2019 рік.  
З 12.12.2024 позивачу за його заявою про перехід на інший вид пенсії (за віком), згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Рішення №112650000851 від 18.12.2024 про призначення позивачу пенсії за віком прийнято за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
За повідомленням пенсійного органу при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком обчислення пенсії за віком проведено з урахуванням страхового стажу стаж 43 роки 18 днів, та із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, проіндексованого відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», від 01.04.2020 № 251 «Питання проведення індексації пенсій у 2020 році», від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», від 16.02.2022  № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році»,  у розмірі 7994,47 грн. (3764,40 х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796 = 7994,47). 
Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції  виходить із такого.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV, як в ньому зазначено, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст. 9 цього Закону №1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно приписів ч.2 ст. 40 Закону №1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Водночас, як встановлено вище, не спростовується відповідачем, позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
За загальними правилами ст.53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаються в розмірах, встановлених статтями 19 і 21 цього Закону для пенсій за віком. Пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку (статті 64-67, 69), одержуваного перед припиненням роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років (статті 54 і 55).
Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
В спірному випадку на момент звернення до пенсійного органу у 2024 році позивач  набув право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а на призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 цього Закону, оскільки за таким призначенням він звернувся вперше.
За встановлених у цій справі обставин суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи пенсійного органу щодо застосування у спірних відносинах ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.11.2016 у справі №21-6331а15, де Верховний Суд зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Така правова позиція Верховного Суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №577/2576/17.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про допущену Головним  управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області протиправну бездіяльність щодо не застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки. 
При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що рішення №112650000851 від 18.12.2024 про призначення позивачу пенсії за віком прийнято за принципом екстериторіальності саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, а тому зобов`язання щодо відновлення порушеного права позивача слід покласти саме на цей пенсійний орган. 
Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення   Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі №340/1072/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров