П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/11179/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Ярощук В.Г. Дата і місце ухвалення: 02.07.2025р., м. Миколаїв 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у невиплаті позивачу недоотриманої пенсії, яка залишилася після смерті її бабусі ОСОБА_2 , та зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області виплатити позивачу недоотриману пенсію в сумі 260 308,54 грн., яка залишилася після смерті її бабусі ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона являється онукою та спадкоємницею за заповітом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсіонерки МВС ОСОБА_2 , яка до своєї смерті отримувала пенсію в ГУ ПФУ в Миколаївській області на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, га деяких інших осіб». На виконання судових рішень по справах №400/3747/22 та №400/10078/23 територіальним органом ПФУ здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , однак виплату донарахованих сум пенсії за її життя не здійснено. На звернення у вересні 2025 року ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про рахування за нею заборгованості, яка сталася перед ОСОБА_2 , в загальній сумі 260 308,54 грн., Головне управління відмовило в задоволенні такої заяви з посиланням на те, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється з моменту її смерті, а право на пенсію не сходить до складу спадщини. Бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо невиплати недоотриманої пенсії, яка залишилася після смерті її бабусі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вважає протиправною та зазначала, що право на отримання донарахованих сум пенсії її бабусі вона набула на підставі ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 02.07.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про задоволення її позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції необґрунтовано виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 є членом сім`ї ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позивач не підтвердила наявність у неї права на отримання недоотриманих сум пенсії ОСОБА_2 після її смерті. Апелянт стверджує, що судом першої інстанції не вжито заходів щодо офіційного з`ясування обставин справи, а саме: судом не витребовувалися докази наявності родинних зав`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . З вказаного слідує, що судом першої інстанції допущено не повне з`ясування обставин справи. 
ГУ ПФУ в Миколаївській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Відповідач зазначає, що законодавством встановлений спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя. Законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя. Оскільки ОСОБА_1 із встановленою формою заяви у шестимісячний термін не зверталася, тому у Головного управління відсутні підстави для виплати на її користь сум пенсії, нарахованих ОСОБА_2 та не одержаних нею за життя.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.09.2022р. по справі №400/3747/22 зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону №2262-ХІІ на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області» Міністерства внутрішніх справ України від 04.02.2022р. №33/35 К-44, починаючи з 01.12.2019р., з урахуванням раніше виплачених сум, та виплатити різницю між нарахованою та виплаченою пенсією з 01.12.2019р. по день проведення перерахунку. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.09.2023р. по справі №400/10078/23 зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити з 01.11.2022р. нарахування та виплату щомісячної доплати ОСОБА_2 в розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713, з урахуванням раніше проведених виплат. 
На виконання судових рішень по справах №400/3747/22 та №400/10078/23 Головним управлінням в добровільному порядку в межах покладених судом зобов`язань проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано різницю між фактично виплаченою та перерахованою пенсією в розмірі 236 308,54 грн. та 24 000,00 грн. відповідно. 
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.03.2025р. серії НОМЕР_1 .
Згідно із заповітом від 22.12.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Лашиною О.П., зареєстрованого в реєстрі за №1873, ОСОБА_2 заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 04.08.2025р за №82077223, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_2 
12.09.2025р. ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про виплату їй, як спадкоємцю ОСОБА_2 , 260308,54 грн. нарахованої, але не виплаченої пенсії.
Листом від 26.09.2025р. №16249-15070/М-02/8-1400/25 Головне управління надало позивачу пояснення щодо порядку виплати відповідної заборгованості.
Вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області, яка полягає у невиплаті недоотриманої пенсії, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що наявними матеріалами справи не підтверджується той факт, що позивач була членом сім`ї ОСОБА_2 . А відтак, за висновками суду, позивачем не доведено право на виплату на її користь недоотриманої пенсії в сумі 260 308,54 грн., яка залишилася після смерті ОСОБА_2 .
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 1 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-XII передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Зміст статті 61 Закону №2262-ХІІ узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.
Так, згідно зі статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.
Статтею 1227 Цивільного кодексу України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.
Частина перша статті 61 Закону №2262-ХІІ містить перелік осіб, які можуть претендувати на отримання нарахованої, проте не отриманої за життя пенсії (доплати до пенсії) пенсіонером з числа військовослужбовців, а також умови, за яких такі особи можуть отримати право на виплату цих коштів.
Так, вищевказаними положеннями Закону №2262-ХІІ запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При цьому, однією з умов виплати пенсії вказаним вище особам, що не включається до складу спадщини, є те, що пенсія (доплата до пенсії) повинна бути недоодержана за життя померлого пенсіонера.
Відповідно до частини третьої статті 61 Закону №2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Пунктом 3 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. №3-1, передбачено, що заява про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого годувальника, який отримував пенсію відповідно до Закону, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (заява про призначення/перерахунок пенсії (додаток 1 до цього Порядку)), припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (заява про виплату пенсії (додаток 2 до цього Порядку)), заява про працевлаштування (звільнення) (початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняття (звільнення) на (зі) службу (служби) (додаток 3 до цього Порядку), заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4 до цього Порядку), заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 5 до цього Порядку), заява про виплату допомоги на поховання (додаток 6 до цього Порядку) подається заявником до органу, що призначає пенсію.
Згідно п.9 розділу ІІ Порядку №3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:
1) свідоцтво про смерть пенсіонера;
2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;
3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).
Пунктом 12 розділу ІІ Порядку №3-1 передбачено, що за документи про родинні відносини приймаються: паспорт громадянина України; свідоцтво про народження; свідоцтво про шлюб; рішення суду.
Отже, Закон №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. 
Верховний Суд у постанові від 30 січня 2020 року по справі №200/10269/19-а сформулював правовий висновок, згідно якого у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
При зверненні до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про виплату сум пенсії, належних ОСОБА_2 та не отриманих нею за життя, ОСОБА_1 своє право на отримання пенсії обґрунтовувала тим, що вона є членом сім`ї померлого пенсіонера та єдиним її спадкоємцем. Про належність до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, позивач не зазначала та не зазначає.
Проте, як вже зазначалося колегією суддів, відповідна заява має бути подана за формою, встановленою Додатком 4 до Порядку №3-1, та до неї обов`язково мають бути додані документи, визначені пунктом 9 розділу ІІ Порядку №3-1, зокрема, у даному випадку: свідоцтва про смерть та документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не надала до органу ПФУ документів, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 розділу ІІ Порядку №3-1, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті.
А відтак, ГУ ПФУ в Миколаївській області листом від 26.09.2025р. №16249-15070/М-02/8-1400/25 обґрунтовано надало позивачу пояснення щодо порядку виплати відповідної заборгованості. 
Варто зазначити, що відповідних документів ОСОБА_1 не надала до суду першої інстанції, а до суду апеляційної інстанції надала лише документи, підтверджуючі, що вона являється онукою померлої ОСОБА_2 .
За таких обставин, у суду відсутні підстави для висновку про наявність у позивача, передбаченого статтею 61 Закону №2262-ХІІ, права на суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.
Колегія суддів наголошує, що вказаною нормою Закону чітко визначено, що відповідні суми пенсії не включаються до складу спадщини. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 15 січня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук