465/3096/25
3/465/94/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
13.01.2026 м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова Рудаков Д.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 05.04.2024 о 21 год. 39 хв. у м. Львові на вул. Алли Горської, 3, керував транспортним засобом "BMW 528I", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна бідність шкірного покриву обличчя, зіниці очей розширені, не реагують на зміну світлового потоку, тремтіння кінцівок рук, поведінка що не відповідає обстановці, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку водій відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису №230731 та №47167.
Своїми діями ОСОБА_1   порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1   - адвокат Умероджа Алім Музаффарович заперечував вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказав, що інспектори поліції скористалися тим, що ОСОБА_1 є громадянином Турецької Республіки та не володіє та не розуміє українську мову, необізнаний щодо процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Зокрема, матеріали відеозаписів здійснених на камери №230731 та №471679 підтверджують, про відсутність підстав для проведення огляду, не розуміння ОСОБА_1 української мови, спотворення інспекторами поліції обставин справи, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №291955 від 05.04.2025 року. 
Зазначає, що на відеозаписі відсутні будь-які ознаки сп?яніння ОСОБА_1   його розмова та поведінка не є такою що викликала підозри у його сп?янінні, а на прохання надати пояснення для чого проходити огляд, поліцейські проігнорували. Окрім цього, вказує що інспектори поліції на власний розсуд визначили ознаки наркотичного сп`яніння за відсутності об`єктивних підстав.
Звертає увагу суду, що відеозаписом підтверджується, що інспекторами поліції порушено порядок винесення постанови серії ЕНА №443411 оскільки, не роз?яснено права та обов?язки, порядок розгляду, наявності заперечень чи пояснень щодо обставин вчинення правопорушення, не пояснили, що саме надається йому для підпису, в імперативному порядку вказували де йому ставити підпис, та самостійно визначили, що він не буде надавати пояснення. 
Враховуючи вищевикладене, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, суд вважає, що в діях ОСОБА_1   наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з такого.
Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, доведена:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №291955 від 05.04.2024 відносно ОСОБА_1   за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення;
- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, яким підтверджується час та інші обставини вчинення адміністративного правопорушення;
- рапортом ТВО командира взводу 1, роти 1, батальйону 1, УПП у Львівській обл., ДПП старшого лейтенанта поліції Зубина М. від 05.04.2025;
- направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції серії ЕПР1 №291955 та серії ЕПР1 №291855 від 05.04.2025.
Вимогами пункту 6 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:
-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;
-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно пункту 7 Розділу І зазначеної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводить згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до положень п.2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому, пунктом 3 Розділу І Інструкції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно із п.9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до положень п.п. 1-4 Розділу ІІІ даної Інструкції, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.
Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки ( п.9 Інструкції).
Слід зазначити, що Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015№ 1452/735, передбачено обов`язкове відібрання біологічних зразків, під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, лише у випадках, якщо водій - учасник ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.
Відтак, вина ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена зібраними адміністративними матеріалами.
Оцінюючи вищевказані документи, суд приходить до переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1ст. 130 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.
Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано.
З переглянутого в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відеозапису із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1   запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився. 
З огляду на вказане, суд вважає, що відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння охоплюються як активна (дії), так і пасивна (бездіяльність) поведінка, а також звичайне утримання від дій. Тобто, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
Вищевикладене свідчить про те, що складений працівником поліції стосовно ОСОБА_1   протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила.
На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1   є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Щодо твердження нерозуміння особою, яка притягується до адміністративної відповідальності української мови, суд зазначає, що матеріали справи, у тому числі відеозаписи з нагрудних камер, свідчать про те, що ОСОБА_1 адекватно реагував на законні вимоги поліцейських, вступав з ними у комунікацію та виконував окремі інструкції, що спростовує твердження про повне нерозуміння української мови.
Крім того, саме по собі іноземне громадянство особи не звільняє її від обов`язку дотримуватися законодавства України, зокрема Правил дорожнього руху.
Посилання сторони захисту на те, що інспектори поліції «на власний розсуд» визначили ознаки наркотичного сп`яніння, є хибним. Поліцейські діяли в межах наданих їм повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв ознак сп`яніння. Остаточне встановлення або спростування факту сп`яніння покладається не на поліцейських, а на медичний огляд, від проходження якого ОСОБА_1 фактично ухилився, що саме по собі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Твердження про нероз`яснення прав та обов`язків, примус до підпису та позбавлення можливості надати пояснення не підтверджене належними і допустимими доказами. З відеозаписів не вбачається будь-якого примусу або перешкоджання реалізації процесуальних прав ОСОБА_1 . Надання особі можливості подати пояснення не означає її обов`язку їх надавати, а відсутність письмових пояснень не свідчить про порушення процедури, якщо така можливість була забезпечена.
Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 , як особою, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тому його дії судом кваліфікуються як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 130 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди і посягає на громадську безпеку, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, відтак стосовно ОСОБА_1   слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосування судом до ОСОБА_1   такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст.23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1   визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1   на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1   що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постановине пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307,308 Кодексу України про адміністративні правопорушенняз правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Суддя Д.І. Рудаков