ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/4039/25                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Валентина ЯНКІВСЬКА
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  19 листопада 2025 року                                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді          Оксененка О.М.,
суддів:          Ганечко О.М.,
 Кузьменка В.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Птах Нафта» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Птах Нафта» до Головного управління Державної податкової служби України у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Птах-Нафта» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому просило: 
1) визнати протиправним і скасувати акт індивідуальної дії Головного управління ДПС у Черкаській області, а саме - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення «форма В4» від 13.12.2024 №19161/23-00-07-05-01;
2) визнати протиправним і скасувати акт індивідуальної дії Головного управління ДПС у Черкаській області, а саме - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення «форми В1» від 13.12.2024 №19163/23-00-07-05-01.
Позов обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті відповідачем без належного дослідження наявних документів, які визначають право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року - у задоволенні позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що правовідносини між ТОВ «Птах Нафта» та контрагентами оформлені належним чином, тобто їх реальність підтверджується належно складеними первинними бухгалтерськими документами, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що позивачем протиправно завищено податковий кредит за вересень 2024 року на суму ПДВ 311    173 грн та суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 273    673 грн.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження з 14 жовтня 2025 року.
У силу вимог частини першої статті 309 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Частиною другою наведеної статті передбачено, що у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлення від 31.10.2024 №4309/23-00-07-05-01, виданого Головним управлінням ДПС у Черкаській області, та наказу Головного управління ДПС у Черкаській області від 31.10.2024 року №2598-п, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Птах Нафта» щодо дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за вересень 2024 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 21.10.2024 №9311857262 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету в сумі 37500 грн, відповідно до затвердженого плану перевірки.
За результатами проведеної перевірки податковим органом складено Акт про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Птах Нафта» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 28.11.2024 № 15235/23-00-07-07-01/2355602227.
Під час проведення перевірки зафіксовано наступні порушення:
1) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.п. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 Декларації) за вересень 2024 року на суму 273673 гри.
2) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.п. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, підприємством завищено суму бюджетного відшкодування за вересень 2024 року в сумі 37500 гривень.
На підставі Акту перевірки від 28.11.2024 № 15235/23-00-07-07-01/2355602227, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення «форма В4» від 13.12.2024 №19161/23-00-07-05-01 та податкове повідомлення рішення «форми В1» від 13.12.2024 №19163/23-00-07-05-01.
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Птах Нафта» не надало пояснення та відповідні обгрунтування, щодо достовірності оприбуткування ПММ та їх списання в бухгалтерському обліку та завірені належним чином копії підтверджуючих первинних документів, що вказує про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.
У силу вимог пп.14.1.181 п. 14.1 статті 14 ПК України - податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду.
Підпунктом «а» п. 198.1, п.198.2, п.198.3 статті 198 ПК України закріплено право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3).
Згідно із п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2    розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом    189.9 статті 189    цього    Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей    розділу V цього Кодексу    такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом    201.11 статті 201    цього    Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього    Кодексу.
Згідно п. 198.6 статті 198 ПК України не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.
При цьому, Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Відповідно до статті 1 вказаного Закону - первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі статтею 9 вказаного Закону - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги), необхідні первинні документи (податкові накладні), оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».
При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документа не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
Таким чином, оскільки наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, які пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податку, а також відповідають змісту й обсягу, відображеному в укладених платником податку договорах та складених на їх підставі первинних документах, тому у разі якщо певна господарська операція не здійснювалась, визначення податкового кредиту було б безпідставним і сума ПДВ не підлягала би відшкодуванню з бюджету, незважаючи на наявність у платника податку (позивача у справі) податкової накладної, а також доказів сплати постачальнику сум ПДВ у складі вартості товару.
Як свідчать матеріали справи, відповідно наданих ТОВ «Птах Нафта» до перевірки первинних документів та оборотно - сальдових відомостей по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та по рахунку 203 «Паливо» за період квітень 2024 - вересень 2024 року встановлено розбіжність між наданими бухгалтерськими та первинними документами по придбанню дизельного палива та його списанню.
Так, податковим органом при аналізі наданих до перевірки довідок про витрати палива вантажним транспортом на автомобілях MAN CA3326IX, MAN AI7329XF, DAF CA3583KB, DAF CA3321XF, DAF CA3763IX, DAF CA5463XF, MAN CA4639IX; звітів про використання коштів/електронних грошей, виданих на відрядження або під звіт (підприємством листом від 25.11.2024 вих. №23, видаткових накладних, встановлено, що:
- довідки про витрати палива вантажним транспортом - частково не містять підтвердження про дату та місце заправки (контрагента);
- звіти про використання коштів/електронних грошей, виданих на відрядження або під звіт - не містять чеків терміналів та чеки РРО на відповідну кількість отриманих ПММ водієм, який був у відрядженні;
- видаткові накладні (зведені), які видані в кінці місяця мають загальну інформацію про кількість палива, та жодної інформації, коли саме було видано ПММ і кому не зазначено; 
- не підтверджено витрати чеками РРО з АЗС при заправці пального у баки авто, не можливо встановити, що списання палива пов`язане саме з веденням господарської діяльності товариства;
- видаткові накладні на відпуск товару «Паливо дизельне» в яких прописано склад зазначаються номери автомобілів/причіпів, наприклад ( НОМЕР_1 , AC1903XF, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та інші), які не є власністю/орендою ТОВ «Птах Нафта».
Крім, того ТОВ «Птах Нафта» до перевірки не надано: чеки терміналів та чеки РРО на відповідну кількість отриманих ПММ; даних отримання водіям під звіт паливних карток.
З огляду на вказане, контролюючий орган прийшов до переконання про порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.п. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту за вересень 2024 року на суму ПДВ 311173 грн. (273673 грн. + 37500 грн.), в тому числі у квітні 2024 року в сумі 34681 грн., у травні 2024 року в сумі 75522 грн., у червні 2024 року в сумі 54462 грн., у липні 2024 року в сумі 21488 грн., у серпні 2024 року в сумі 54553 грн. та у вересні 2024 року в сумі 70467 грн.
У зв`язку з наведеним, 22.11.2024 директору ТОВ «Птах Нафта» Зозулі Денису Юрійовичу вручено запит ГУ ДПС у Черкаській області від 22.11.2024 №б/н «Про надання документів» з проханням надати завірені копії документів, які мають вплив на визначення показників зазначених у податковій декларації з податку на додану вартість від 21.10.2024 №9311857262, зокрема суми ПДВ заявленої до бюджетного відшкодування за вересень 2024 року та від`ємного значення.
Зокрема, ГУ ДПС у Черкаській області просило надати:
1) оборотно-сальдові відомості по рахунку 203 «Паливо» за період квітень 2024 - вересень 2024 року;
2) чеки терміналів та чеки РРО на відповідну кількість отриманих ПММ за період квітень 2024 - вересень 2024 року;
3) дані отримання водіям під звіт паливних карток за період квітень 2024 - вересень 2024 року;
4) видаткові накладні на придбання ПММ за період квітень 2024 - вересень 2024 року;
5) накази на затвердження норм палива за період квітень 2024 - вересень 2024 року;
6) подорожні листи; акти списання ПММ, лімітно-забірні відомості ПММ за період квітень 2024 - вересень 2024 року;
7) транспортні заявки на підтвердження маршруту водія за період квітень 2024 - вересень 2024 року.
На вищезазначений зазначений запит позивачем документи не надано, про що складено відповідний акт від 22.11.2024 №2348/23-00-07-05-02/44833794 «Про ненадання документів при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Птах Нафта» (код за ЄДРПОУ 44833794).
Вказані обставини свідчать про те, що ТОВ «Птах Нафта» не надало пояснення та відповідні обгрунтування, щодо достовірності оприбуткування ПММ та їх списання в бухгалтерському обліку та завірені належним чином копії підтверджуючих первинних документів.
Слід зазначити, що згідно п.44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Колегія суддів при розгляді даної справи враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 згідно якої порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
При цьому, контролюючі органи не наділені повноваженнями на перевірку економічної доцільності рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).
Отже, за змістом норм Податкового кодексу України право покупця на податковий кредит з податку на додану вартість не ставиться в залежність від дотримання контрагентами вимог законодавства та вчинення ймовірних зловживань за ланцюгом постачання товару.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 10.03.2020 у справі №822/1284/15 та від 30.10.2018 по справі №826/16134/14.
Разом з тим, як вірно відзначено, надані позивачем первинні документи не є достатніми для підтвердження факту їх реальності щодо придбання дизельного палива у постачальників, що свідчить про відсутність у позивача права на формування податкового кредиту.
Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обгрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Птах Нафта» - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя              О.М. Оксененко

Судді          О.М. Ганечко

                                                                                     В.В. Кузьменко