П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/15469/25	

Категорія 112030000	Головуючий у суді І інстанції: Бабенко Д.А. час і місце ухвалення: м. Одеса	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Федусика А.Г., Шляхтицького О.І., 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Уповноважений Верховної Ради з прав людини про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Уповноважений Верховної Ради з прав людини, в якій позивач просив суд:
- визнати протиправними дії Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області щодо несвоєчасного пересилання звернення ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги від 31.03.2023 р. за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області; 
- визнати протиправною відмову Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, викладену у листі від 05.11.2024 р. №7, що підписаний Начальником відділу надання соціальних послуг виконавчого комітету Степанівської сільської ради Тетяною Хазаріною у призначенні ОСОБА_1 «Державної допомоги малозабезпеченим сім`ям» та «Тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату»;
- зобов`язати Виконавчий комітет Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги від 31.03.2023 р. та прийняти за його розглядом рішення про призначення (відмову в призначенні) ОСОБА_1 з дня звернення (31.03.2023) «Державної допомоги малозабезпеченим сім`ям» та «Тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату», у відповідності до вимог закону.
          Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі №420/15469/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Уповноважений Верховної Ради з прав людини про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог щодо: визнання протиправними дій Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області щодо несвоєчасного пересилання звернення ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги від 31.03.2023 за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у відкритті провадження в частині позовних вимог, суд першої інстанції не врахував, що заявляючи позовну вимогу про визнання протиправними дій Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області щодо несвоєчасного пересилання звернення позивача про призначення соціальної допомоги від 31.03.2023 за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області позивач виходив із того, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.06.2024 р. у справі №420/220/24 було зобов`язано Степанівську сільську раду Роздільнянського району Одеської області переслати за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заяву позивача від 31.03.2023р. про призначення соціальних допомог. Зазначене рішення суду набрало законної сили 09.07.2024, проте було виконане відповідачем тільки 22.10.2024, що свідчить про порушення ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян». Отже, оскільки заява позивача від 31.03.2023 року про призначення соціальних допомог була фактично переслана відповідачем за належністю 22.10.2024 і майже через три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили, то цей факт свідчить про порушення відповідачем ст. 129-1 Конституції України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», що потягло істотне порушення конституційних прав та охоронюваних законом інтересів позивача.
Степанівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року винесена законно та обґрунтовано, а тому підстави для її скасування відсутні. Крім того, відповідач вказує, що позивач посилається на положення частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян», тоді як вказаний Закон України не регламентує терміни виконання судових рішень.
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Відповідно до ч.1ст. 2  Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.1ст.5  КАС України кожна  особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.
Водночас, з огляду на положення пункту 4 частини першої  статті 170 КАС  з одним і тим же позовом можна лише раз звернутися до суду за захистом.
Наведеними вище нормами установлено імперативний обов`язок суду відмовити у відкритті провадження у випадку встановлення, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за результатами розгляду тотожного позову, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Умовами за наявності яких можливе застосування вищевказаної підстави для відмови у відкритті провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження у справі); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
Неможливість повторного розгляду справи за відсутності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть повторно заявляти в суді аналогічні позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.
Відмова у відкритті провадження у справі у даному випадку можливе лише за умови, що постанова чи ухвала, яка набрала законної сили, постановлена за позовом, який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає ініціюванню заінтересованій особі у звертатися до суду з позовом за захистом прав свобод та охоронюваних законом інтересів.
Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю ідентичні за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.
Отже, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Згідно із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року у справі №420/220/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,- задоволено:
визнано протиправною відмову у призначенні ОСОБА_1 соціальної допомоги, викладеної у листі Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 10.04.2023 №800, що підписаний Степанівським сільським головою Наталією Бараненко;
визнано протиправною бездіяльність Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області щодо не пересилання у встановлений законом термін за належністю до виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заяви про призначення соціальної допомоги від 31 березня 2023 року;
зобов`язано Степанівську сільську раду Роздільнянського району Одеської області переслати за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заяву ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги від 31 березня 2023 року.
Як зазначає апелянт, оскільки рішення суду від 06.06.2024 набрало законної сили 09.07.2024, то відповідно до наведених вимог закону останнім днем виконання такого рішення, на переконання позивача, є 14.07.2024. Проте, за твердженням позивача, Степанівська сільська рада Роздільнянського району Одеської області переслала його звернення за належністю тільки 22.10.2024, що свідчить про порушення ч.3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», оскільки заява позивача про призначення соціальних допомог була фактично переслана за належністю поза межами п`ятиденного терміну, встановленого Законом, і майже через три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили, що потягло істотне порушення   конституційних прав та охоронюваних законом інтересів позивача.
Разом з тим, з аналізу викладених у позові обґрунтувань та резолютивної частини рішення у справі №420/220/24 вбачається, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області щодо несвоєчасного пересилання звернення ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги від 31.03.2023 р. за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області спрямований на забезпечення належного виконання рішення суду у справі №420/220/24, оскільки у межах зазначеної адміністративної справи суд визнав протиправною бездіяльність Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області щодо не пересилання у встановлений законом термін за належністю до виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заяви про призначення соціальної допомоги від 31 березня 2023 року та зобов`язав Степанівську сільську раду Роздільнянського району Одеської області переслати за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заяву ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги від 31 березня 2023 року. 
Суд першої інстанції вірно зазначив, що цей спір не є новим, оскільки виник на стадії виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.06.2024 по справі №420/220/24, яким, зокрема, визнано бездіяльність Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області щодо не пересилання у встановлений законом термін за належністю до виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заяви про призначення соціальної допомоги від 31 березня 2023 року та зобов`язано Степанівську сільську раду Роздільнянського району Одеської області переслати за належністю до Виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області заяву ОСОБА_1 про призначення соціальної допомоги від 31 березня 2023 року.
Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року по справі № 420/15469/25, - залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.    

Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
Судді	  	А.Г. Федусик    О.І. Шляхтицький