ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
11 вересня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/7257/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу    Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 (суддя Бондар М.В.)  в адміністративній справі №160/7257/25  за позовом  ОСОБА_1   до  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про  визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України, в Донецькій області і скасувати його Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком №045550028145 від 16.01.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 09.01.2025 року ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до його страхового пенсійного стажу період в колгоспі ім. Дзержинського з 11.05.1993 по 03.04.2000 та період роботи в АТЗТ «Екопрод» з 28.07.2001 по 14.10.2001.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він 09.01.2025 звернувся до територіального органу ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком. Втім, рішенням відповідача №045550028145 від 16.01.2025 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Так, з оскаржуваного рішення випливає, що до загального страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи: з 28.07.2001 по 14.10.2001 на посаді охоронця в АТЗТ «ЕКОПРОД», оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про роботу; з 11.05.1993 по 30.04.2000 па посаді електрика у колгоспі ім. Дзержинського, оскільки відсутні відомості щодо встановленого та відпрацьованого мінімуму фактичної участі у громадському господарстві за кожен рік, відсутня інформація про реорганізацію або перейменування колгоспу. Позивач звертає увагу, що він додатково не надав відповідачу довідку про підтвердження періоду роботи з 11.05.1993 по 03.04.2000 у колгоспі ім. Дзержинського у зв`язку з тим, що відомості про колгосп відсутні і документи перебувають в архіві, який знаходиться на окупованій території, що підтверджується листом Волноваської міської ВЦА Волноваського району Донецької області від 30.12.2024 №01-25-1543. Позивач звертає увагу на пункт 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, яким передбачено, що у разі відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок, зокрема, ліквідації підприємства, установи, організації, трудовий стаж можливо установлювати на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Позивач зазначає, що він має двох свідків, які працювали разом з ним на одному і тому підприємстві у той самий час: 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 та відповідні документи стосовно роботи вказаних осіб були надані до територіального органу ПФУ разом із заявою про призначення пенсії. Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.01.2025 №045550028145 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в АТЗТ «ЕКОПРОД» з 28.07.2001 по 14.10.2001.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 16.01.2025, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. 
Так, скаржником зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в АТЗТ «ЕКОПРОД» з 28.07.2001 по 14.10.2001 згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 19.07.1983, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про роботу.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.01.2025 звернувся до територіального органу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.
За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії розглянуто ГУ ПФУ в Донецькій області.
Рішенням від 16.01.2025 №045550028145 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. У рішенні вказано, що вік заявника становить 60 років 02 місяці 01 день; необхідний страховий стаж становить 31 рік; страховий стаж заявника – 30 років 02 місяці 24 дні. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в АТЗТ «ЕКОПРОД» з 28.07.2001 по 14.10.2001 згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 19.07.1983, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про роботу (та сплату страхових внесків); період роботи за даними трудової книжки від 19.07.1983 серії НОМЕР_1 у колгоспі з 11.05.1993 по 30.04.2000, оскільки відсутні відомості щодо встановленого та відпрацьованого мінімуму фактичної участі у громадському господарстві за кожен рік, відсутня інформація про реорганізацію або перейменування колгоспу. Уточнюючих довідок заявник не надав.
Позивач, не погодившись з відмовою відповідача у призначення йому пенсії за віком, звернувся до суду з цим позовом.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.   
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних   послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року – не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року – не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року – не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року – не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року – не менше 35 років.
Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначені Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637).
Так, відповідно до п. 1 Порядку № 637,   основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.
В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 міститься такі записи, зокрема, (мовою оригіналу):
АОЗТ «ЕКОПРОД» - №20: 28.07.2001 – принят на работу в качестве охранника; №21 14.10.2001 – уволен с работы по собственному желанию согласно ст. 38 КЗоТа Украины.
Підставою для неврахуванням зазначеного періоду відповідачем зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в АТЗТ «ЕКОПРОД» з 28.07.2001 по 14.10.2001 згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 19.07.1983, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про роботу.
Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
Відтак, фактично внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Водночас, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 20.03.2019 року   по справі №   688/947/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Отже, з огляду на вказані обставини справи та приписи законодавства, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності зарахування до страхового   стажу позивача періоду роботи з з 28.07.2001 по 14.10.2001.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  залишити без задоволення.
Рішення    Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 в адміністративній справі №160/7257/25  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 11 вересня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 11 вересня 2025 року.    

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова