ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м          У к р а ї н и

06 листопада 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/12249/25	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,        
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 	 Головного управління Пенсійного фонду  України в Дніпропетровській області 	
на рішення  Дніпропетровського  окружного адміністративного суду   від 14.07.2025р.  у справі № 160/12249/25	
за  позовом:	ОСОБА_1  	
до:  про:	Головного управління  Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області    визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії	

ВСТАНОВИВ:

29.04.2025р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про визнання протиправними та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та 05.05.2025р. судом першої інстанції за цим адміністративним позовом відкрито провадження у справі №160/12249/25 і справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Позивач, в особі свого представника, посилаючись у адміністративному позові на те, що відповідач безпідставно відмовив у перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки, тому просив суд: - визнати протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу в перерахунку та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2022-2024 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 10.03.2025; - зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2022-2024 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 10.03.2025.   
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2025р. у справі №160/12249/25 позовні вимоги задоволені частково, визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2022-2024 роки; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2022-2024 роки, починаючи з 10.03.2025 року, з урахуванням фактично виплачених сум; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено /а.с. 36-38/. 
Відповідач,    не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, за якою судом апеляційної інстанції 01.10.2025р. відкрито апеляційне провадження і справу №160/12249/25 призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.
Відповідач – ГУ ПФУ в Дніпропетровській області,  посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням  норм чинного законодавства,  просив скасувати рішення суду першої інстанції від 14.07.2025р. в частині задоволених позовних вимог та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Позивач та його представник, правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення  в порядку письмового провадження  є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції  в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав.
Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що позивач у справі – ОСОБА_1 , з 17.02.2015р. перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ.
З 10.03.2025р. позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV, та розрахунок пенсії  було проведено із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки. 
Позивач, не погоджуючись з діями відповідача та вважаючи, що при розрахунку пенсії мали застосовуватись показники середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії за віком (2022 – 2024 роки), звернувся із заявою про проведення перерахунку пенсії, але відповідач листом від 01.04.2025 відмовив у проведені такого перерахунку, посилаючись на те, що при переведенні з одного виду пенсії на інший враховується показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років.
Вважаючи такі дії та бездіяльність відповідача протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду за захистом свого порушеного права. 
Надаючи юридичну оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058-ІV) передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За змістом статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. 
Відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.
Отже, вказана норма передбачає врахування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Отже, частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший, тобто мова йде про пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника. 
У такому разі показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії є незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої саме Законом №1058-ІV.
Однак, якщо мало місце призначення іншої пенсії, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.
Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018р. у справі №876/5312/17. 
Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідач протиправно при обчисленні розміру пенсії не застосував показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення позивача із заявою за призначенням пенсії за віком, оскільки  позивачу в 2015 році призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII, а з 10.03.2025р. призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто у випадку позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.
Також, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є саме  визнання протиправними дій відповідача щодо обчислення позивачу розміру призначеної відповідно до Закону №1058-ІV пенсії за віком із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, та зобов`язання відповідача провести позивачу з 10.03.2025р. перерахунок та виплату пенсії за віком (з урахуванням виплачених сум) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, тобто за 2022-2024 роки. 
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду  першої інстанції від 14.07.2025р. в оскаржуваній частині у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській  області  – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2025р. у справі №160/12249/25 –  залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України. 
Постанову виготовлено та підписано – 06.11.2025р.      
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов