ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8808/25 Справа № 205/4384/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Макарова М.О., Свистунової О.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу   представника ОСОБА_1 — адвоката Єпрем`яна Ліпаріта Вардановича на рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що з квітня 2012 року по травень 2023 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач є працездатним, але добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення із дня пред`явлення цього позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 
Рішенням Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 липня 2025 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у  розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, на користь матері  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), починаючи з 21 березня 2025 року.  Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп. на користь держави.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 — адвокат Єпрем`ян Л.В. просить рішення суду від 01 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог   ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.
Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959року), “Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості”.
Закон України “Про охорону дитинства” від 26 квітня 2001 року вказує на те, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.
Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, у редакція яка діяла на час звернення з даним позовом, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.
Положеннями ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.
За вимогами статті 182 СК України, у редакція яка діяла на час звернення з даним позовом, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з ч.2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Статтею 184 СК України передбачено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
       Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
       Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
       У справі встановлено, з 28 квітня 2012 року  ОСОБА_1   зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с.4).
       Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5, 6).
       Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 травня 2023 року у справі №201/1297/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу позов ОСОБА_1 – задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 квітня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 139. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 073 грн. 60 коп. Після розірвання шлюбу прізвища сторін не змінювати (а.с.163).
       Звернувшись до суду із цим позовом, ОСОБА_2 посилалася на те, що діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу з відповідачем, перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає (а.с.1-3).
       Згідно акту обстеження умов проживання від 03 червня 2025 року, складеного головним спеціалістами Служби у справах дітей адміністрації Соборного району ДМР на підставі заяви ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_2 проживають разом із дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.45).
       З наданих суду доказів у вигляді платіжних документів, судом встановлено, обидва з батьків дійсно приймають участь в утриманні дітей.         Однак матеріали справи не містять належних доказів, що відповідач надає саме регулярну, а не періодичну матеріальну допомогу на утримання дітей.
       Надані відповідачем квитанції та фіскальні чеки не підтверджують обставин щоденного утримання ним дітей, купівлю їжі тощо.
       Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що надання батьком добровільної допомоги дитині не може звільняти його від обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини.
       Відповідач ОСОБА_1 є працездатним, інших дітей, крім вказаних сина та доньки, інших утриманців він не має.
       Доказів наявності у відповідача аліментних зобов`язань перед іншими особами матеріали справи не містять та відповідачем не надані.
       
       За таких обставин, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутності в нього на утриманні будь-яких інших осіб а також те, що такий відповідач є працездатною особою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 21 березня 2025 року, і до досягнення найстаршою дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття. 
       Вказаний розмір аліментів відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності сімейних відносин, закріплених у ч. 9 ст. 7 СК України, та є обґрунтованим.
       Посилання в апеляційній скарзі на відсутність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є безпідставними з огляду на те, що згідно положень Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
       Посилання в апеляційній скарзі на неповне з`ясування судом обставин у справі є необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 259, 268, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  — адвоката Єпрем`яна Ліпаріта Вардановича  — залишити без задоволення.
Рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра  від 01 липня 2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 17 вересня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

       Судді М.О.Макаров
                                                                                                                                                                
                                                                                                                    О.В. Свистунова