ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

09 жовтня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 738/265/25
Головуючий у першій інстанції – Парфененко О. Я.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1349/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої – судді – Шарапової О.Л.,
суддів – Онищенко О.І., Скрипки А.А.,
з участю секретаря: Шапко В.М.

Сторони:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 ,
третя особа ОСОБА_3 .
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 .
Оскаржується рішення Менського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2025 року, суддя Парфененко О.Я., місто Мена Чернігівська область.

                                             В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 в якому просив стягнути на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) у зв`язку з навчанням, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення позивачем 23 років.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є його батьком. Він  є студентом першого курсу Національної академії внутрішніх справ, денна форма навчання, термін навчання з 19 серпня 2024 року до 04 липня 2028 року. Зазначає, що до повноліття батько сплачував аліменти на його утримання, проте після досягнення ним 18 років, перестав їх сплачувати. Позивач, посилаючись на статті 182, 199-200 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання, оскільки він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.
Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04 лютого 2025 року до 04 липня 2028 року. Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1 211,20 грн судового збору. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у заявлені позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що позивач навчається на денній формі навчання за державним замовленням у Національній академії внутрішніх справ, а тому місце його проживання повинно бути зареєстроване за місцезнаходженням навчального закладу за адресою місто Київ, пл. Солом`янська 1, у зв`язку з цим, позов повинен бути поданий або до Солом`янського районного суду міста Києва, або до Арцизького районного суду Одеської області, за місцем реєстрації відповідача. Проте, судом першої інстанції ці норми законодавства були проігноровані.
Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що йому не було надано копій письмових доказів наданих до суду позивачем, а саме докази на підтвердження витрат, які поніс ОСОБА_1 у зв`язку з навчанням та довідку про отримані позивачем доходи за місцем навчання. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині на час навчання, яка повністю забезпечена державою за місцем навчання, крім того, у нього на утриманні знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої, згідно судового наказу Арцизького районного суду Одеської області з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 лютого 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 3, 21).
Згідно довідки Національної академії внутрішніх справ № 46/01-71 від 22 січня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 є студентом 1 курсу денної форми навчання за державним замовленням Національної академії внутрішніх справ, навчання з 19 серпня 2024 року до 04 липня 2028 року (а.с. 4).
Згідно із судовим наказом Арцизького районного суду Одеської області від 20 лютого 2025 року, зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 лютого 2025 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 19-20).
ОСОБА_2 працевлаштований у ТОВ «Юджинтрансгуп», у січні-лютому 2025 року отримав заробітну плату по 8 200,00 грн щомісяця, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу (а.с. 79-80).
ОСОБА_1 подав до суду  довідку про доходи, з якої слідує, що він за період з серпня 2024 року до грудня 2024 року отримав дохід за місцем навчання 10 994,53 грн (а.с.  104).

За змістом ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до положень статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Задовольняючи частково позов та визначаючи розмір аліментів в 1/6 частину заробітку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є батьком повнолітнього сина ОСОБА_1 , який продовжує навчання та потребує додаткової матеріальної допомоги, оскільки позивач інших доходів, окрім стипендії не має.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.
Доводи апеляційної скарги про те, що справа була прийнята до провадження з порушенням правил  підсудності, апеляційний суд вражає безпідставними, оскільки позивач зареєстрований у м. Мена ( а.с. 7).
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач у зв`язку з денною формою навчання потребує матеріальної допомоги та вірно при визначенні розміру аліментів врахував ту обставину, що відповідач вже сплачує аліменти на утримання неповнолітньої особи.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

                                           П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України. 

Головуюча:                                              Судді: