ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2025 р. 	Справа № 520/5276/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 року (ухвалене  суддею Лук`яненко М.О.) в справі № 520/5276/25
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Білопільської міської ради      
третя особа -                 Головне управління ДПС у Сумській області 
про визнання дій протиправними,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Білопільської міської ради, третя особа - Головне управління ДПС у Сумській області, в якому просила суд: визнати протиправними дії Білопільської міської ради щодо направлення Головному управлінню ДПС у Сумській області переліку орендарів, з якими укладено договори оренди землі для складення податкових повідомлень-рішень з орендної плати за договорами оренди земельних ділянок: кадастровий номер 5920610100:00:009:1079, площею 0,0819 га, договір оренди від 02.01.2015 р.; кадастровий номер 5920610100:00:009:0982, площею 0,0870 га, договір оренди від 02.01.2015 р.; кадастровий номер 5920610100:00:006:0531, площею 1,9417 га, договір оренди від 02.01.2015 р.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 р. відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Цивільного кодексу України, Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України. Позивачка вважає, що відповідач протиправно направляє Головному управлінню ДПС у Сумській області перелік орендарів, з якими укладено договори оренди землі, та за наслідком таких дій відповідача збільшується у двічі зобов`язання позивача по сплаті оренди за земельні ділянки, на яких розташоване нерухоме майно позивача.
Головним управлінням ДПС у Сумській області подано додаткові пояснення, в яких зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги позивача не підлягають задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Судовим розглядом встановлено, що між Білопільською міською радою та позивачкою укладено договори оренди:
-          договір оренди земельної ділянки б/н, від 01.01.2016 р. (дата державної реєстрації -13.07.2016 р., строк дії - 10 років), відповідно до якого орендна плата становить 4% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки площею 1,9417 га, що знаходиться за адресою: Сумська обл., Білопільський р-н., м. Білопілля, вулиця Макаренка, земельна ділянка 1/1, цільове призначення - «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики», кадастровий номер 5920610100:00:009:0531;
-          договір оренди земельної ділянки б/н, виданий 02.01.2015 р. (дата державної реєстрації – 24.11.2015 р., строк дії - до 30.12.2025 р.), відповідно до якого орендна плата становить 4% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0870 га, що знаходиться за адресою: Сумська обл., Білопільський р-н., м. Білопілля, вулиця Макаренка, земельна ділянка 1/1, цільове призначення - «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики», кадастровий номер 5920610100:00:009:0982;
-          договір оренди землі б/н, виданий 02.01.2015 р. (дата державної реєстрації – 24.11.2015 р., строк дії - до 30.12.2025 р.), відповідно до умов якого орендна плата становить 4% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0819 га, що розташована за адресою: Сумська обл., Білопільський р-н., м. Білопілля, вулиця Макаренка, земельна ділянка 1/1, цільове призначення - «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної,          машинобудівної та іншої промисловості, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики», кадастровий номер 5920610100:00:009:1079.
Відповідно до умов вказаних договорів оренди орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування строком на 10 років земельні ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На земельних ділянках знаходяться нежитлові будівлі та інші незабудовані землі (п. п. 1, 3 договорів оренди).
Відповідно до п. п. 9-14 зазначених договорів оренди орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі на рік, при цьому нормативно грошова оцінка земельної ділянки 0,0870 га становить 4863,30 грн., 0,0819 га 4578,21 грн., 1,9417 га 155543,28 грн. Розрахунок закінчується не пізніше 30 числа наступного за звітним місяцем. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором справляється пеня у розмірі 0,02% несплаченої суми за кожен день прострочення.
02.01.2015 р. Білопільська міська рада передала позивачу в оренду вказані вище земельні ділянки площею 0,0819 га та площею 0,0870 га, а 01.01.2016 р. земельну ділянку площею 1,9417 га, про що 02.01.2015 р. та 01.01.2016 р. відповідно підписано акти прийому-передачі та встановлення в натурі меж земельних ділянок, які передаються в оренду. У вказаних актах зазначена площа земельних ділянок, їх розташування та вони підписані позивачкою. Також в актах встановлення в натурі меж земельних ділянок зазначено, що зовнішні межі земельних ділянок погоджені з суміжними землевласниками та землекористувачами, спірних питань немає.
Вказані договори зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 24.01.2020 р. в справі №573/2336/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Білопільської міської ради Сумської області 213727,75 грн. заборгованості з орендної плати за договорами: 1) оренди земельної ділянки площею 0,0819 га, кадастровий номер 5920610100:00:009:1079, від 02.01.2015 р.; 2) оренди земельної ділянки площею 0,0870 га, кадастровий номер 5920610100:00:009:0982, від 02.01.2015 р.; 3) оренди земельної ділянки площею 1,9417 га, кадастровий номер 5920610100:00:006:0531, від 01.01.2016 р., а також 9235,21 грн. пені.
Постановою Сумського апеляційного суду від 29.07.2020 р., залишеною без змін постановою Верховного Суду від 18.08.2021 р., рішення Білопільського районного суду Сумської області від 24.01.2020 р. в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договорами оренди землі та пені, розподілу судових витрат змінено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Білопільської міської ради Сумської області заборгованість по сплаті орендної плати за договорами оренди земельної ділянки від 02.01.2015 р. та договором оренди земельної ділянки від 01.01.2016 р. за період 2015 - 2017 років в сумі 182195,86 грн. та пеню 7849 грн 93 коп. В іншій оскарженій частині рішення залишено без змін.
Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 27.01.2020 р. в справі №573/2073/19, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 14.07.2020 р., стягнуто з ОСОБА_1 на користь Білопільської міської ради Сумської області 358434,96 грн. заборгованості з орендної плати за період з 31.10.2017 р. по 30.09.2019 р., 25126,30 грн. пені, 5753,43 грн. судових витрат.
У позовній заяві позивач зазначає, що судами всіх інстанцій у справах № 573/2336/17 та № 573/2073/19 задоволено позовні вимоги Білопільської міської ради по стягненню орендної плати за тими ж договорами оренди земельних ділянок Білопільської громади, на яких розташоване нерухоме майно позивача, та щодо складення за якими податкових повідомлень - рішень з оренди, відповідач направляє третій особі розпорядження, та за якими, рішеннями судів у справах №573/2336/17 та №573/2073/19 вимоги Білопільської міської рада щодо стягнення з позивача орендної плати задоволено на користь відповідача у дій справі.
Головним управлінням ДПС у Сумській області прийнято податкові повідомлення – рішення, якими позивачу нараховано податкові зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки за звітній (податковий) період – 2017-2021 рр. зокрема: №1054351-0000 від 21.04.2017 р., яким за звітній (податковий) період – 2017 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 7387,26 грн.; №1054349-0000 від 21.04.2017, яким за звітній (податковий) період – 2017 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 6061,28 грн.; №1054353-0000 від 21.04.2017 р., яким за звітній (податковий) період – 2017 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 164875,88 грн.; №91054353-0000 від 05.07.2017 р., яким за звітній (податковий) період – 2017 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 5718,19 грн.; №532152-1308-1819 від 30.06.2018 р., яким за звітній (податковий) період – 2018 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 6061,28 грн.;  №532153-1308-1819 від 30.06.2018 р., яким за звітній (податковий) період – 2018 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 7387,26 грн.; №532154-1308-1819 від 30.06.2018 р., яким за звітній (податковий) період – 2018 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 164875,88 грн.; №3893717-5413-1819 від 07.05.2019 р., яким за звітній (податковий) період – 2019 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 6061,28 грн.; №3893719-5413-1819 від 07.05.2019 р., яким за звітній (податковий) період – 2019 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 7387,26 грн.; №3893721-5413-1819 від 07.05.2019 р., яким за звітній (податковий) період – 2019 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 164875,88 грн.; №15507-5433-1819 від 24.02.2020 р., яким за звітній (податковий) період – 2020 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 164875,88 грн.; №15508-5433-1819 від 24.02.2020 р., яким за звітній (податковий) період – 2020 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 6061,28 грн.; №15509-5433-1819 від 24.02.2020 р., яким за звітній (податковий) період – 2020 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 7387,26 грн.; №150457-2406-1819 від 08.02.2021 р., яким за звітній (податковий) період – 2021 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 7387,26 грн.; №150458-2406-1819 від 08.02.2021 р., яким за звітній (податковий) період – 2021 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 164875,88 грн.; №150459-2406-1819 від 08.02.2021 р., яким за звітній (податковий) період – 2021 р. нараховано податкові зобов`язання на суму 6061,28 грн.
В подальшому контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 26.02.2020 р. №2631-10 на загальну суму 614157,90 грн. В даній податкові вимозі знайшли відображення у тому числі податкові зобов`язання, нараховані позивачу, по вказаним податковим повідомленням-рішенням.
Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями та податковою вимогою, позивач звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з відповідним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області в межах справи №520/5027/24.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 р. в справі №520/5027/24, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2025 р., адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДПС у Сумській області про скасування податкової вимоги, скасування податкових повідомлень - рішень – задоволено частково. Скасовано податкову вимогу №2631-10 від 26.02.2020 р. на суму 540691,45 грн. складену Головним управлінням ДПС у Сумській області. Скасовано податкові повідомлення - рішення складені Головним управлінням ДПС у Сумській області: за 2017 рік (№1054351-0000 від 21.04.2017 р. на суму 7387,26 грн.; №1054349-0000 від 21.04.2017 р. на суму 6061,28 грн.; №1054353-0000 від 21.04.2017 р. на суму 164875,88 грн.; №1054353-0000 від 05.07.2017 р. на суму 5718,19 грн.), за 2018 рік (№532152-1308-1819 від 30.06.2018 р. на суму 6061,28 грн.; №532153-1308-1819 від 30.06.2018 р. на суму 7387,26 грн.; №532154-1308-1819 від 30.06.2018 р. на суму 164875,88 грн.), за 2019 рік (№3893717-5413-1819 від 07.05.2019 р. на суму 6061,28 грн.; №3893719-5413-1819 від 07.05.2019 р. на суму 7387,26 грн.; №3893721-5413-1819 від 07.05.2019 р. на суму 164875,88 грн.). В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Позивач вважає, що Білопільська міська рада Сумської області визначивши за собою право по стягненню орендної плати за укладеними договорами оренди земельних ділянок самостійно, та звертаючись до суду за захистом таких своїх прав і отримуючи такий судовий захист - рішення щодо правомірності стягнення орендної плати за земельні ділянки, саме відповідачем, були підтверджені судами всіх інстанцій, в тому числі і Великою Палатою Верховного Суду, направляє Головному управлінню ДПС У Сумській області, вказівки про стягнення тих же зобов`язань за тими ж договорами оренди. Наслідком таких протиправних дій відповідача стало збільшення у двічі зобов`язань позивача по сплаті оренди за земельні ділянки Білопільської громади, на яких розташоване нерухоме майно позивача.
Не погоджуюсь з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду із цим позовом. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Білопільська міська рада Сумської області, як орган місцевого самоврядування, з яким позивачкою укладено договори оренди землі, направляючи Головному управлінню ДПС у Сумській області перелік орендарів, з якими укладено договори оренди землі для складення податкових повідомлень-рішень з орендної плати за договорами оренди земельних ділянок: кадастровий номер 5920610100:00:009:1079, площею 0,0819 га, договір оренди від 02.01.2015 р.; кадастровий номер 5920610100:00:009:0982, площею 0,0870 га, договір оренди від 02.01.2015 р.; кадастровий номер 5920610100:00:006:0531, площею 1,9417 га, договір оренди від 02.01.2015 р., діє в межах повноважень та у спосіб передбачений Податковим кодексом України. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно із ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Спеціальним законом, що регулює земельні правовідносини в Україні, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 № 2768-III (в подальшому - ЗК України).
Відповідно до ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Статтями 140-146 Конституції України визначені конституційні засади функціонування місцевого самоврядування в Україні, котрі деталізовані у приписах Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".
Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.1997 р. №280/97-ВР визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно ст. 25 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
За приписами пп. 269.1.2 п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Згідно з пп. 270.1.2 п. 270.1 ст. 270 Податкового кодексу України, об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.
Пунктом 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Згідно з п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).
Відповідно до п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України, нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Судовим розглядом встановлено, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно між Білопільською міською радою та позивачкою укладено наступні договори оренди:
- договір оренди земельної ділянки б/н, від 01.01.2016 р. (дата державної реєстрації - 13.07.2016 р., строк дії - 10 років), відповідно до якого орендна плата становить 4% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки площею 1,9417 га, що знаходиться за адресою: Сумська обл., Білопільський р-н., м. Білопілля, вулиця Макаренка, земельна ділянка 1/1, цільове призначення – “для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики”, кадастровий номер 5920610100:00:009:0531;
- договір оренди земельної ділянки б/н, виданий 02.01.2015 р. (дата державної реєстрації – 24.11.2015 р., строк дії - до 30.12.2025 р.), відповідно до якого орендна плата становить 4% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0870 га, що знаходиться за адресою: Сумська обл., Білопільський р-н., м. Білопілля, вулиця Макаренка, земельна ділянка 1/1, цільове призначення – “для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики”, кадастровий номер 5920610100:00:009:0982;
- договір оренди землі б/н, виданий 02.01.2015 р. (дата державної реєстрації – 24.11.2015 р., строк дії - до 30.12.2025 р.), відповідно до умов якого орендна плата становить 4% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0819 га, що розташована за адресою: Сумська обл., Білопільський р-н., м. Білопілля, вулиця Макаренка, земельна ділянка 1/1, цільове призначення – “для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики”, кадастровий номер 5920610100:00:009:1079.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у даному випадку наявність у Білопільської міської ради обов`язку, як органу місцевого самоврядування, з яким позивачем укладено договори оренди землі, подавати контролюючому органу до 1 лютого за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни, прямо передбачено п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що Білопільська міська рада як орган місцевого самоврядування, з яким позивачем укладено договори оренди землі, направляючи Головному управлінню ДПС у Сумській області перелік орендарів, з якими укладено договори оренди землі для складення податкових повідомлень-рішень з орендної плати за договорами оренди земельних ділянок: кадастровий номер 5920610100:00:009:1079, площею 0,0819 га, договір оренди від 02 січня 2015 року; кадастровий номер 5920610100:00:009:0982, площею 0,0870 га, договір оренди від 02 січня 2015 року; кадастровий номер 5920610100:00:006:0531, площею 1,9417 га, договір оренди від 02 січня 2015 року, діє в межах повноважень та у спосіб, передбачений Податковим кодексом України.
Стосовно доводів апеляційної скарги про подвійне нарахування контролюючим органом податкового зобов`язання по сплаті орендної плати за земельні ділянки, то суд апеляційної інстанції зазначає, що в даній справі позовні вимоги стосуються правомірності дій органу місцевого самоврядування щодо направлення до податкового органу переліку орендарів, з якими укладено договори оренди землі, а не щодо правомірності нарахування відповідачем зобов`язань по сплаті орендної сплати за земельні ділянки. 
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . 
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.
Інші доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 06.09.2005 р.; п. 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18.07.2006 р.; пу. 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10.02.2010 р.; п. 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994 р., п. 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку. 
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 в справі № 520/5276/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку  до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін