ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1939/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №703/2285/25 Категорія: 331030000 	Волосовський В. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       18 листопада 2025 року                                                                                          м. Черкаси   

суддя-доповідач	Фетісова Т. Л. 	
судді секретар	Гончар Н. І., Сіренко Ю. В. Любченко Т.М.	

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Попової І.П. на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2025 (повний текст складено 15.09.2025, суддя в суді першої інстанції Волосовський В.В) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Смілянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення фізичної особи померлою, 

в с т а н о в и в :

у квітні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Попова І.П., звернувся до суду із заявою про оголошення померлим свого сина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження – с. Куцівка Смілянського району Черкаської області, обгрунтовуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 сповістили заявника, що його син - рядовий військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 01.02.2024 зник безвісти.
За результатами службового розслідування військової частини по факту зникнення безвісти рядового ОСОБА_2 встановлено, що останнього було поранено у результаті мінометного обстрілу противником по взводному опорному пункту «Чорний» у місті Авдіївка, внаслідок чого він, з показання іншого військовослужбовця, помер через велику втрату крові, тіло евакуювати не вдалося. Акт про настання смерті ОСОБА_2 не було складено у зв`язку з відсутністю двох свідків, які можуть безпосередньо засвідчити факт загибелі військовослужбовця.
За фактом зникнення ОСОБА_2 розпочато досудове розслідування.
Так, 06.02.2024 дочка заявника та сестра зниклого безвісти звернулася із заявою до Відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, та повідомила про те, що з 01.02.2024 зник зв`язок з військовослужбовцем ОСОБА_2 , який ніс службу у військовій частині НОМЕР_1 в м. Авдіївці Покровського району Донецької області. За вказаною заявою внесені відомості до ЄРДР. Також відомості як про особу, яка зникла на території бойових дій (під час воєнних дій), відносно ОСОБА_2 , внесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.
З огляду на вказане заявник вважає, що його син - рядовий ОСОБА_2 загинув під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України в районі активних бойових дій, в місті Авдіївка Покровського району Донецької області, матеріали службового розслідування та пояснення очевидців вказують на його загибель, минуло більше року з дня завершення активних бойових дій у місці його зникнення, відтак, наявні усі підстави вважати встановленим факт смерті ОСОБА_2 за обставин, що прямо загрожували його життю, у зв`язку з воєнними діями.
Оголошення померлим ОСОБА_2 необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті його сина з метою подальшого оформлення спадкових прав та звернення із заявою про отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2025 у задоволенні заяви відмовлено.
Суд виходив з того, що на території, на якій зник безвісти ОСОБА_2 , а саме - м. Авдіївка Покровського району Донецької області, хоча вже і не ведуться активні бойові дії, однак вказана територія наразі належить до територій України, які тимчасово окуповані російською федерацією, відтак відлік спеціального шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_2 померлим не розпочався і заява ОСОБА_1 не може бути задоволена з вищенаведених підстав.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Попова І.П., 25.09.2025 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження с. Куцівка Смілянського району Черкаської області. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рядовий ОСОБА_2 загинув під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України в районі активних бойових дій, в місті Авдіївка Покровського району Донецької області, матеріали службового розслідування та пояснення очевидців вказують на його загибель, минуло більше року з дня завершення активних бойових дій у місці його зникнення, наявні обставини дають підстави вважати доведеним факт смерті ОСОБА_2 за обставин, що прямо загрожували його життю, у зв`язку з воєнними діями.
Вказує, що матеріалах справи наявні докази, на підставі яких можливо зробити ймовірне припущення про смерть військовослужбовця ОСОБА_2 , бойові дії в місці його зникнення припинені 28.02.2024 року, із заявою про оголошення сина померлим заявник звернувся 23.04.2025 року, тобто з дня завершення активних бойових дій у місці зникнення сина минуло більше року.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Міністерства оборони України Дзюба В.Ю. вказуючи на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що зявник ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 23).
Як вбачається із сповіщення сім`ї №30 від 05 лютого 2024 року, направленого на ім`я ОСОБА_1 , його син ОСОБА_2 01 лютого 2024 року, зник безвісти (а.с. 21).
Згідно витягу з ЄРДР вбачається, що за фактом зникнення безвісти ОСОБА_2 розпочато досудове розслідування №12024250350000124 (а.с. 20).
Згідно повідомлення Смілянської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 12024250350000124 від 06.02.2024 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом безвісти зникнення ОСОБА_2 , Смілянською окружною прокуратурою 21.02.2024 року винесено постанову про визначення підслідності у даному кримінальному провадженні за СВ Відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області (а.с.18).
Також, відомості, як про особу, яка зникла на території бойових дій (під час воєнних дій), відносно ОСОБА_2 , внесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (а.с.19).
Як вбачається із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 по факту зникнення безвісти ОСОБА_2 було призначено службове розслідування, за результатами якого встановлено, що на підставі рапорту майора ОСОБА_3 та доповіді від 01.02.2024 року отримано інформацію про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 09 год. 30 хв. внаслідок мінометного обстрілу противником по взводному опорному пункту «Чорний» у місті Авдіївка зник безвісти номер обслуги 3 кулеметного відділення кулеметного взводу НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 рядовий ОСОБА_2 . Зі слів заступника командира 6 механізованої роти з моральнопсихологічного забезпечення НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_4 стало відомо про те, що 30.01.2024 близько 20 години 10 хвилин вийшов на зв`язок старшина ОСОБА_5 та доповів про те, що при переміщенні між вогневими позиціями відбувся мінометний обстріл противника. Внаслідок обстрілу рядовий ОСОБА_2 отримав поранення, після було вирішено відправити евакуаційну групу, а старшину ОСОБА_5 відправити на власну вогневу позицію. Близько 04.00 год. евакуаційна група доповіла, що не має змоги зайти до пораненого через постійний обстріл противником. Потім було прийнято рішення командиром 6 механізованої роти відправити старшину ОСОБА_5 для спроби евакуації власними силами. Близько 06 год. 40 хв. старшина ОСОБА_5 доповів, що рядовий ОСОБА_2 помер через велику втрату крові та через мінометний обстріл противника евакуація тіла неможлива. Під час проведення службового розслідування не було складено Акт про настання смерті рядового ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю двох свідків, які можуть безпосередньо засвідчити факт загибелі військовослужбовця (а.с.15-17).
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 37 від 06.02.2024 рядового ОСОБА_2 , номера обслуги 3 кулеметного відділення кулеметного взводу НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що безвісно відсутній (а.с. 17 на звороті).
Згідно наявного в матеріалах справи повідомлення ДП «Український національний центр розбудови миру» № 08-1112283 від 14.04.2025 вбачається, що відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені до реєстру НІБ, що здійснює адміністрування реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, до якого вноситься інформація про оборонців України та мирних (цивільних) осіб. Водночас відомості про перебування запитуваної особи в полоні відсутні (а.с. 11).
З повідомлення Центрального управління цивільно-військового співробітництва Генерального штабу Збройних Сил України № 188/4/553 від 02.04.2024 вбачається, що на даний час наявна інформація щодо місця зникнення безвісти рядового ОСОБА_2 , вживаються заходи щодо встановлення місцезнаходження військовослужбовця; під час проведення репатріаційних заходів з повернення на підконтрольну уряду України територію полеглих оборонців України протягом 2024 року, станом на 01.04.2024, повернені 148 полеглих оборонців України з Авдіївського напрямку, більшість з яких нажаль без ідентифікаційних ознак. Полеглого оборонця України з персональними даними ОСОБА_2 російською стороною не передавалося. Робота на Авдіївському напрямку з повернення на підконтрольну Уряду України територію оборонців України продовжується та не припиняється. (а.с.13).
На виконання ухвали суду першої інстанції від 24.04.2025 року про витребування доказів ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено на адресу суду завірену копію матеріалів службового розслідування стосовно військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якими об`єктивно підтверджуються викладені вище обставини зникнення безвісти рядового військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 (а.с. 49-58).
Окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Пунктом 3 ч.2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Згідно з ч.1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
У постановах від 26.04 2023 у справі № 337/3725/22, від 29.03.2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25.10.2023справі № 607/1612/23. 
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
У ч.1 ст. 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».
У ч.2 ст. 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).
Район воєнних (бойових) дій – це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або / та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або / та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).
Бойові дії – це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 року у справі №755/11021/22 зроблено висновок, що «…шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376 .
У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Отже суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 376, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій – правовій визначеності» (пункти 81 – 85).
«Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.» (пункти 94 – 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22).
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Вищевказані обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель ОСОБА_2 у вказаному районі воєнних (бойових) дій ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Перевіривши, чи пройшов шестимісячний строк від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи (частина друга статті 46 ЦК України), апеляційний суд встановив наступне:
Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, який є чинним, станом на час розгляду справи, активні бойові дії на території Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області велись з 24.02.2022 по 28.02.2024, а з 29.02.2024 вказана територіальна громада належить до територій, які тимчасово окуповані російською федерацією території України.
Таким чином оскільки активні бойові дії на території Авдіївської міськоїтериторіальної громади Покровського району Донецької області припинилися 28.02.2024, тому відлік шестимісячного строку для оголошення судом ОСОБА_2 померлим необхідно проводити з вказаної дати. 
Далі, з вимог ч.3 ст.46 ЦК України вбачається, що за загальним правилом фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. 
При цьому, фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Враховуючи викладене, представник заявника ОСОБА_1 в ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції уточнила, що просить суд оголосити ОСОБА_2 померлим саме з дня набрання законної сили даним рішенням суду, а місцем його смерті вказати : м. Авдіївка Покровського району Донецького області.
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у квітні 2025 року, тож на момент його звернення до суду з такою заявою сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України, а тому з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 11.12.2024 року у справі № 755/11021/22, апеляційний суд прийшов до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення заяви.
Оскільки справа розглянута в порядку окремого провадження, тому відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати при ухваленні судом рішення не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 382, 384- 387 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу – задовольнити частково.
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2025 у даній цивільній справі – скасувати.
Заяву  ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою – задовольнити.
Оголосити померлим  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження – с. Куцівка Смілянського району Черкаської області, який загинув під час проходження військової службита забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України в районі активних бойових дій.
Датою смерті  ОСОБА_2 вважати день набрання законної сили даним рішенням суду, місце смерті вказати: місто Авдіївка Покровського району Донецької області.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 20.11.2025.

Суддя-доповідач

Судді