ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 679/906/24
Провадження № 33/820/304/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Бойка В.Ф., розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 березня 2025 року,
в с т а н о в и л а:

Постановою Нетішинського міського суду від 13 березня 2025 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

За постановою суду, 09.05.2024 року о 20 годині 27 хвилин по вул. Енергетиків, 14 у м. Нетішині Хмельницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Touran», державний номерний знак « НОМЕР_1 », індивідуальний номерний знак «Status», з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі м. Нетішина відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Нетішинського міського суду від 13 березня 2025 року, скасувати її та прийняти нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Свої вимоги аргументує тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою. 
Вказує, що наявний у справі відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 , оскільки у протоколі не вказано про його наявність і не зазначено назву, модель, серію та номер технічного приладу відеофіксації. Відсутні у протоколі відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також відомості про вручення йому письмового направлення до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , не може бути визнаний належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути підтвердженими іншими доказами.
Стверджує, що працівниками поліції не зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці. ОСОБА_1 не зупинявся поліцейськими під час керування автомобілем.
Також матеріали справи не містять пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
       Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що пропустив його з поважних причин, так як копію постанови захисник отримав 24.03.2025 року в електронному кабінеті, а ОСОБА_1 взагалі не отримав копію рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню в силу наступних підстав. 

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. 
Згідно з вимогами ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.
З врахуванням того, що копію оскаржуваної постанови захисник отримав 24 березня 2025 року (а.с.91), а правопорушник не отримав взагалі, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 березня 2025 року та вважає за необхідне його поновити. 

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
На думку апеляційного суду, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, місцевий суд в повній мірі цих вимог дотримався.

Фактичні обставини огляду, підстави та процедура його проведення, повністю узгоджуються з вимогами закону.
Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (а.с.3).
Підставою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія  ОСОБА_1 , згідно того ж протоколу та рапорту, стало виявлення працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. 
Факт перебування водія з явними ознаками алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були безпосередніми очевидцям того, як ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння керує транспортним засобом в день події 09.05.2024 (а.с.7,8). 
Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції достатньо повно відображають обставини, зазначені в адміністративному протоколі, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи (а.с.12).
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі апелянтом не наведено, не встановлено таких і апеляційним судом.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис, який міститься в матеріалах провадження, є недопустимим доказом. 
Даний відеозапис сумнівів у апеляційного суду щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації чи присутності на відео інших осіб, крім тих, які приймали участь у оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Дійсно, на оптичному диску із записом події є декілька відеофайлів, однак вони вилучені з нагрудних камер працівників поліції під час фіксації правопорушення, які є безперервними. Отже, це не може бути один безперервний відео файл, як вважає сторона захисту, а тому наявний відеозапис події є належним та допустимим доказом у справі.
Аргументи захисника про відсутність цифрового підпису на відеофайлах не впливає на їх допустимість як доказів, оскільки відео отримано з нагрудних камер працівників поліції відповідно до Інструкції МВС.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.
Отже, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених апеляційним судом доказів, які є належними та достатніми для такого висновку. 

Доводи сторони захисту про відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не ґрунтуються на матеріалах провадження.
Незважаючи на не безперервність відеозапису, наявного в матеріалах провадження, він містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, а саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, наявністю в останнього ознак алкогольного сп`яніння, відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.
Також з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 визнавав, що вживав алкогольні напої.
Суд зазначає, що доведеність тих чи інших обставин правопорушення не завжди ґрунтується на прямих доказах і висновок щодо обставин справи може випливати з аналізу сукупності непрямих доказів.
Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Це положення передбачає, що обставини, які утворюють елементи складу правопорушення, можуть встановлюватися на основі сукупності непрямих доказів, якщо логічний аналіз їх взаємозв`язку підтверджує відповідні обставини. 
Доказування часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі всіх доказів, які вказують на характер дій, спосіб вчинення суспільно діяння, обстановку, в якій діяла особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність або недоведеність винуватості особи поза розумним сумнівом.
Саме таким принципом і керувався суд першої інстанції, проаналізувавши надані докази у справі і навівши розгорнуті аргументи, чому вони у сукупності доводять факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом.

Погоджується апеляційний суд із мотивами суду першої інстанції щодо неврахування показань свідка ОСОБА_4 , який повідомив, що саме він перебував за кермом автомобіля в день події.
Про існування вказаного свідка сторона захисту повідомила суд через понад пів року від самої події. Про наявність такого свідка не зазначав і сам  ОСОБА_1 під час оформлення відносно нього адміністративних матеріалів та відібранні у нього письмових пояснень. 
Раптова поява свідка більш ніж за пів року після самої події викликає обґрунтовані сумніви в достовірності інформації, яку він надає. Крім того, така інформація суперечить наявним у матеріалах провадження доказам, а саме даним відеозапису, поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Не може бути підставою для закриття провадження по даній справі та обставина, що водія ОСОБА_1 не відсторонено від керування транспортним засобом. 
ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності не за фактом перебування у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходженні огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. 
За таких обставин, не відсторонення водія від керування транспортним засобом не є підставою для звільнення цієї особи від відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.
Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України. 

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено. 

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                 І.В. Вітюк