ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/36410/25                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  08 жовтня 2025 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
          головуючий суддя                    Грибан І.О.
          судді:                                        Ключкович В.Ю.
                                                  Парінов А.Б.
за участі:
секретар с/з                              Кващук Т.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гайворон Енерджи» та ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до погашення податкового боргу, -
У С Т А Н О В И В:

          Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гайворон Енерджи» та ОСОБА_1 , в якому просило суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівнику ТОВ «Гайворон Енерджи» ОСОБА_1 до погашення податкового боргу у сумі 2348163,08 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на момент звернення до суду за Товариством з обмеженою відповідальністю «Гайворон Енерджи», керівником якого є Барабаш Інна Леонідівна, обліковується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 2348163,08 грн. Податковий борг Товариства з обмеженою відповідальністю «Гайворон Енерджи» у розмірі 248222,41 грн. підтверджується рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2022 у справі №640/25164/21, у розмірі 658118,53 грн. - рішенням керівника про стягнення коштів з рахунків №6/4-1128 від 25.01.2023, у розмірі 640643,32 грн. - рішенням керівника про стягнення коштів з рахунків від 14.03.2024 №32/4-1128 та у розмірі 530814,66 грн. - рішенням керівника про стягнення коштів з рахунків від 21.02.2025 №40/4-1128.
Позивач стверджує, що контролюючим органом вживались заходи по погашенню заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гайворон Енерджи» в межах повноважень, визначених ПК України, а саме: відповідно до вимог статті 59 Податкового кодексу України ТОВ «Гайворон Енерджи» було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу про сплату податкового боргу форми "Ю" від 04.11.2020 №5292-13.
Таким чином, керуючись п.87.13 статті 87 Податкового кодексу України, статями 289-2 КАС України, позивач просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон керівнику ТОВ «Гайворон Енерджи» Барабаш Інні Леонідівні за межі України до погашення податкового боргу в сумі 2348163,08 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
          Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. 
          Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08 жовтня 2025 року.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.
У судове засідання учасники судового процесу не з`явились та явки уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином.
На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
          Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гайворон Енерджи» (ідентифікаційний код 42564668; місцезнаходження: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд.1) зареєстровано як юридична особа, та як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві як за основним місцем обліку.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником ТОВ «Гайворон Енерджи» є Барабаш Інна Леонідівна.
Так, 04.11.2020 ГУ ДПС у Кіровоградській області на ім`я керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Гайворон Енерджи» складено податкову вимогу форми «Ю» №5292-13 від 04.11.2020, відповідно до якої станом на 03.11.2020 сума податкового боргу відповідача становить 30178,25 грн.
Вказана податкова вимога була направлена рекомендованою поштовою кореспонденцією на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гайворон Енерджи» та отримана відповідачем 12.02.2021.
Згідно довідки ГУ ДПС у Кіровоградській області б/н б/д, доданої до позовної заяви позивачем, сума податкового боргу ТОВ «Гайворон Енерджи», станом на 09.07.2025 складає 2348163,08 грн., у тому числі орендна плата з юридичних осіб - 2348163,08 грн.
Як вбачається з інтегрованої картки платника ТОВ «Гайворон Енерджи» з орендної плати з юридичних осіб, сума податкового боргу відповідача з орендної плати з юридичних осіб становить 2348163,08 грн.
Наразі, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2022 у справі №640/25164/21 позовні вимоги Головного управління ДПС у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гайворон Енерджи» про стягнення податкового боргу задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гайворон Енерджи» до місцевого бюджету податковий борг у розмірі 248222,41 грн. (Гайворонська  тг.- ГУК у Кіровоградській області, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДР) 37918230, рахунок UA60899990334129812000011515, код платежу 3018010600.
Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2022 у справі №640/25164/21 набрало законної сили 18.07.2022.
Судом першої інстанції встановлено, що заступником начальника Головного управління ДПС у Кіровоградській області Ткаченком К.О. були прийняті рішення №6/4-1128 від 25.01.2023 про стягнення коштів платника податків, ТОВ «Гайворон Енерджи», з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу та рішення №32/4-1128 від 14.03.2024 та №40/4-1128 від 21.02.2025 про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків, ТОВ «Гайворон Енерджи», у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу.
Станом на дату звернення позивача до суду з позовною заявою, 11.07.2025, податковий борг у розмірі 2348163,08 грн. ТОВ «Гайворон Енерджи» не було погашено протягом 240 календарних днів з моменту вручення податкової вимоги.
Наявність податкової заборгованості, яку не було погашено протягом 240 календарних днів з моменту вручення податкової вимоги, стало підставою для звернення до суду.
Відмовлячи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з недоведеності факту того, що за ТОВ «Гайворон Енерджи» на момент звернення до суду, обліковувався податковий борг, який протягом 240 календарних днів з дня вручення податкової вимоги, перевищував 1 мільйон гривень.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.
Підпунктом 20.1.35-2 пункту 20.1 статті 20 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.
Відповідно до пункту 87.13 статті 87 ПК України у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.
Вимоги абзацу першого цього пункту не застосовується у разі наявності зобов`язання держави щодо повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.
Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.
Закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника (п.87.14 ст.87 ПК України).
Статтю 87 ПК України доповнено наведеними вище пунктами 87.13 та 87.14 згідно із Законом України від 30 листопада 2021 року № 1914-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень», який набрав чинності з 01 січня 2022 року (далі - Закон № 1914-IX).
Крім цього, Законом №1914-IX частину першу статті 283 КАС України доповнено пунктом 7, згідно з яким, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі України.
Також, цим Законом КАС України доповнено статтею 289-2 «Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України».
Системний аналіз положень пункту 87.13 статті 87 ПК України та частини першої статті 289-2 КАС України дає підстави для висновку, що у контролюючого органу виникає право на звернення до адміністративного суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи боржника за межі України після спливу 240 календарних днів з дня вручення такому платнику податків податкової вимоги на суму податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31.03.2025 у справі №160/5655/22, в якій також зазначено, що тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі України може застосовуватися за наявності у такого платника податків податкового боргу, для якого виконуються дві умови одночасно: сума податкового боргу перевищує 1 мільйон гривень, та цей податковий борг не був погашений протягом 240 календарних днів з дати вручення платнику податків податкової вимоги.
Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідачем в доводах апеляційної скарги жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаної правової позиції Верховного Суду, яка під час розгляду справи була правомірно врахована судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.
З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з виникненням податкового боргу контролюючим органом за місцем обліку ТОВ «Гайворон Енерджи» було сформовано податкову вимогу форми "Ю" №5292-13 від 04.11.2020 на суму 30178,25 грн., яку направлено платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відповідна податкова вимога була вручена відповідальному представнику товариства 12.02.2021, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення з відміткою про вручення.
В той же час підставою для застосування обмежувальних заходів щодо керівника юридичної особи є факт несплати такою юридичною особою податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги.
Втім, як вірно зауважив суд першої інстанції, податкова вимога форми "Ю" №5292-13 від 04.11.2020 сформована на суму 30178,25 грн., із долученої позивачем інтегрованої картки платника ТОВ «Гайворон Енерджи» вбачається, що податковий борг останнього перевищив 1 мільйон гривень лише 30.03.2023.
Викладені обставини спростовують факт того, що станом на день звернення позивача до суду із даним позовом (11.07.2025) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України керівника ТОВ «Гайворон Енерджи» - ОСОБА_1., за відповідною юридичною особою обліковувався податковий борг, який протягом 240 календарних днів з дня вручення податкової вимоги, перевищував 1 мільйон гривень.
При цьому, як вірно зауважив суд першої інстанції, підставою для звернення до суду із вимогами про застосування обмежувальних заходів щодо керівника юридичної особи є факт несплати такою юридичною особою податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, протягом 240 календарних днів, а не наявність у юридичної особи станом на день подання відповідного позову податкового боргу, який перевищує 1 мільйон гривень, як на тому акцентує увагу позивач.
Отже контролюючим органом не було доведено, що станом на день вручення податкової вимоги, за відповідною юридичною особою обліковувався податковий борг, який перевищував 1 мільйон гривень та не був сплачений протягом 240 календарних днів з дня вручення податкової вимоги.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування забезпечувального заходу у виді тимчасового обмеження керівника ТОВ «Гайворон Енерджи» - ОСОБА_1. у праві виїзду за межі території України і доводами апеляційної скарги вказаних висновків не спростовано.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.
Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 229, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.
          
Головуючий суддя                                                                      І.О. Грибан

Судді:                                                                                          В.Ю. Ключкович

                                                                                                    А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 08.10.2025р.)