Справа № 303/6817/24

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2025                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Форкоша Е.Р., захисника-адвоката Сидоренка В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами адвокатів Берана М.І. та Турчак М.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП ,
                                        В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню:
- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.;
- за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст. 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення визначити у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнуто зОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн. 
З постанови суду вбачається, що 11 серпня 2024 року о 19 год. 10 хв., в м. Мукачево, по вул. Сороча, буд. 204, водій  ОСОБА_1 ,керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не стежила за дорожньою обстановкою, була не уважною, внаслідок чого здійснила з`їзд в канаву. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Крім того, 11 серпня 2024 року о 19 год. 10 хв., в м. Мукачево, по вул. Сороча, буд. 204, водій  ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки під час безперервної відео фіксації на бодікамери 473941 та 474264, за допомогою приладу «DRAGER Alcotest 6810». Результат позитивний 2.71 %. Цим самим  ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.
Вказаними діями  ОСОБА_1  вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Беран М.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Зазначає, що не згідний з оскаржуваною постановою суду у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що справа розглянута без їх участі не дивлячись на об`єктивні причини неможливості участі у даній справі захисника. Зазначає, що відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки унаслідок спричиненої ДТП пошкоджено лише транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 , а пошкоджень інших транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна спричинено не було.
В апеляційній скарзі адвокат Турчак М.В. в інтересах ОСОБА_1 зазначає, що її підзахисна і вона не погоджуються з оскаржуваною постановою, проте, ні адвокат Турчак М.В., ні підзахисна ОСОБА_1 не ознайомилися із матеріалами даної справи, та не отримали копію оскаржуваної постанови на руки, тому дана апеляційна скарга подається для дотримання строків, а після ознайомлення з матеріалами справи буде подана уточнена (доповнена) апеляційна скарга. Просить суд, скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисників-адвокатів Турчак М.В., Берана М.І., неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що останні належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надходили. Також враховується те, що захисник-адвокат Сидоренко В.В. не заперечував про розгляд справи без участі його підзахисної ОСОБА_1 .
       Приймаючи рішення про розгляд справи без зазначених участі учасників судового процесу, враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки.
Заслухавши пояснення захисника-адвоката Сидоренка В.В. на підтримання доводів апеляційних скарг захисників-адвокатів Берана М.І. та ОСОБА_2 та який просив провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
       Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.
       Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові, були підтверджені безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 412657 від 11.08.2024 року, в якому викладені обставини події про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.3б, 12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди; рапортом інспектора поліції від 11.08.2024 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 412656 від 11.08.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; результатом тестування на алкоголь приладом «DRAGER Alcotest 6810» від 11.08.2024 року, дисками з відеозаписом.
       Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушеннях. Сумніви у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доводи адвоката Берана М.І. в апеляційній скарзі про те, що відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки унаслідок спричиненої ДТП пошкоджено лише транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 , а пошкоджень інших транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна спричинено не було, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
       Згідно з п. 2.3 б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
       Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
        ОСОБА_1 вказані правила порушила, і вони перебувають у причинному зв`язку з наслідками, що настали, тому за вказаних обставин, в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Доводи апелянтів щодо невчинення вказаних адміністративних правопорушень спростовуються вищенаведеними доказами. Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вказаних вище матеріалів, їх фальсифікації, сторонами захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Окрім цього, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, й оскарження таких дій та його результатів апелянтами, а незгода з діями працівників поліції була висловлена ним лише під час розгляду справи в суді, що можна розцінювати, як спосіб захисту ОСОБА_1 .

Не надано й доказів, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість працівників поліції.

Враховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги адвоката Берана М.І. про те, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у постанові суду дійсним обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є безпідставними.
       Інші доводи апеляційних скарг були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким надана вірна оцінка, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційних скарг не було наведено, а обставини на які покликаються апелянти, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.
Таким чином, всупереч доводам апеляційних скарг, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
       Що стосується клопотань ОСОБА_1 та її захисника-адвоката Сидоренка В.В. про закінчення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП, оскільки подія, що інкримінується відбулася 11 серпня 2024 року, проте станом на 11 серпня 2025 року минув строк, передбачений ст. 38 КУпАП, а саме – один рік із дня вчинення правопорушення, то такі не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
       Строки накладення адміністративного стягнення, визначені ст. 38 КУпАП.
       За загальним правилом, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті (ч. 2 ст. 38 КУпАП).
       В окремих випадках, законодавець передбачив, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення (ч. 6 ст. 38 КУпАП).
       Тобто, в цьому випадку ст. 130 КУпАП є спеціальною нормою, і за наявності в діях особи ознак вказаного адміністративного правопорушення, строк накладення стягнення слід рахувати з дня його вчинення.
       Отже, на момент постановлення рішення місцевим судом (22.10.2024) строки накладення адміністративного стягнення не закінчилися (вчинено правопорушення 11.08.2024), тому доводи ОСОБА_1 та її захисника про протилежне є необґрунтованими.
       Тому суд першої інстанції правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП із подальшим застосуванням ст. 36 КУпАП, яке відповідає вимогам ст.ст. 23, 33, 36 КУпАП, є законним, справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та сприяє меті адміністративного стягнення. Остаточне ж стягнення обґрунтовано застосовано до ОСОБА_1 у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених – ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої є безальтернативною.
       Отже, з урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги адвокатів Берана М.І. та Турчак М.В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага