УХВАЛА
09 жовтня 2025 року 
м. Київ
справа № 520/35559/23
адміністративне провадження № К/990/39855/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шишова О.О.,
суддів: Желтобрюх І.Л., Яковенка М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі № 520/35559/23 за позовом Приватного підприємство «Промполімер-Пак» до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
установив:
Приватне підприємство «Промполімер-Пак» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області та Державної податкової служби України, у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 27 жовтня 2023 року № 9804192/33291617 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 04 жовтня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 27 жовтня 2023 року № 9804193/33291617 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 04 жовтня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну позивача № 3 від 04 жовтня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну позивача № 2 від 04 жовтня 2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року позов задоволено.
На вказане рішення Головне управління ДПС у Харківській області подало апеляційну скаргу.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до довідки про доставку електронного листа, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було доставлено до електронного кабінету скаржника 19 квітня 2024 року о 17:25.
26 квітня 2024 року від Головного управління ДПС у Харківській області до суду надійшло клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2024 року вказане клопотання задоволено. Суд продовжив строк для усунення недоліків, встановлений ухвалою від 19 квітня 2024 року, та визначив десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.
Відповідно до довідки про доставку електронного листа, копію ухвали про продовження строку було доставлено до електронного кабінету скаржника 08 травня 2024 року о 23:54.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року повернуто скаржнику.
12 серпня 2025 року Головне управління ДПС у Харківській області повторно звернулося до суду з апеляційною скаргою, одночасно подавши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено на підставі частини другої статті 299 КАС України.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд виходив із того, що апеляційна скарга суб`єктом владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення. 
Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції відповідач звернуся до Верховного Суду.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, суд виходить з такого.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно з частиною другою статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Частиною першою статті 295 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до частини другої статті 299 КАС України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
Отже, за умови подання суб`єктом владних повноважень апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки) доводи щодо наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження не мають правового значення.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).
Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.
Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.
Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд виходив з того, що: рішення Харківського окружного адміністративного суду було прийнято 15 березня 2024 року; апеляційну скаргу подано 12 серпня 2025 року; відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, подавав відзив на позовну заяву; скаржник вже реалізовував своє право на апеляційне оскарження, проте апеляційну скаргу було повернуто ухвалою від 29 травня 2025 року у зв`язку з несплатою судового збору.
Верховний Суд констатує, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд вірно застосував положення частини другої статті 299 КАС України.
Ураховуючи те, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі № 520/35559/23 за позовом Приватного підприємство «Промполімер-Пак» до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 О. О. Шишов

Судді                                                                                                     І. Л. Желтобрюх                                                                                                    

                                                                                                             М. М. Яковенко