КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                                                                                                                                             -
 Справа № 33/824/4217/2025                                                                                     Постанова винесена суддею Вдовиченко О.О.
 Категорія: ч. 4 ст. 121 КУпАП               
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И
 
05 серпня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., перевіривши матеріали справи                     про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника              Межирицького А.О. на постанову судді Голосіївського районного суду                           м. Києва від 22 травня 2025 року, 
 
в с т а н о в и л а:
 
Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі                              50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,                       з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 місяці. 
Також постановлено стягнути із  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі                     605 грн. 60 коп.
 
Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, захисник              Межирицький А.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, і винесена з порушенням вимог                   ст.ст. 245, 280 КУпАП, просить її скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
 
Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про дату та час розгляду справи, оскільки не отримував повістку про виклик до суду першої інстанції і розгляд справи відбувся без його присутності, що унеможливило користування правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.
При цьому, вказує й на те, що у матеріалах справи відсутня заява                  ОСОБА_1 про намір отримувати судову повістку в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, а також відсутня інформація, яка підтверджує належне повідомлення ОСОБА_1 про дату і час судового засідання іншими засобами, тому надіслання судом судової повістки у виді SMS-повідомлення на мобільний номер телефону не вважається належним повідомленням про розгляд справи, передбаченим для такої ситуації законом.
Таким чином, отримавши копію оскаржуваної постанови лише 20.06.2025, представник ОСОБА_1 після ознайомлення з її змістом сформував правову позицію та підготував апеляційну скаргу у найкоротшій термін, у зв`язку з чим, вважає, що строк на оскарження постанови був пропущений                з незалежних від скаржника причин, оскільки необхідною умовою здійснення стороною права на апеляційне оскарження судового рішення є її обізнаність з його змістом.
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що клопотання про поновлення строку задоволенню                    не підлягає, а апеляційна скарга  підлягає поверненню особі, яка її подала,                               з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова Голосіївського районного суду м. Києва стосовно  ОСОБА_1  була винесена 22 травня 2025 року.
Разом з тим, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку               на апеляційне оскарження захисник Межирицький А.О. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції 15.07.2025, згідно поштової відмітки, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.
 
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. 
 
Між тим, доводи захисника Межирицького А.О., наведені в обґрунтування прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження,               не містять посилань на обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 22 травня 2025 року. 
 
Як вбачається з постанови Голосіївського районного суду м. Києва                   від 22 травня 2025 року, ОСОБА_1 не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції.
Проте, з матеріалів справи слідує, що про день та час розгляду справи, призначеної на 13:10 год. 22.05.2025, ОСОБА_1 повідомлявся судом шляхом надіслання йому 19.05.2025 відповідного SMS-повідомлення на номер телефону - НОМЕР_1 (одержувач  ОСОБА_1 ) (а.с. 8).
Разом з тим, у судове засідання, призначене на 13:10 год. 22.05.2025,                ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився, ніяких клопотань про відкладення розгляду справи не направив, у зв`язку з чим, суд, враховуючи відсутність перешкод, які об`єктивно заважали ОСОБА_1 прибути до суду та унеможливлювали його участь у судовому засіданні під час розгляду даної справи, розглянув справу за його відсутності. 
 
Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що  ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього 19.04.2025 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП, а також про перебування даної адміністративної справи на розгляді у Голосіївському районному суді м. Києва, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд адміністративної справи щодо нього відбудеться за викликом у Голосіївському районному суді м. Києва, в якому стоїть особистий підпис ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу та отримання другого примірника даного протоколу (а.с. 1), в подальшому самостійно не цікавився ні станом, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, а поставився до цього питання байдуже.
 
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України»).
 
До того ж слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.
При цьому, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 травня                  2025  року  (справа № 752/11864/25) надіслана судом до реєстру - 02.06.2025 та оприлюднена - 03.06.2025. 
 
Натомість, як вказувалось вище, матеріали справи не свідчать, що  ОСОБА_1 вживались заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.
 
Тобто, за умови достатньої зацікавленості, ОСОБА_1 , якому  достеменно було відомо про те, що на розгляді у Голосіївському районному суді м. Києва перебуває щодо нього справа про адміністративне правопорушення за ч. 4                 ст. 121 КУпАП, яка була призначена до розгляду на 22.05.2025, про що він був повідомлений належним чином, а захисник Межирицький А.О., з яким                 ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги ще 06.06.2025, мали можливість поцікавитися наслідками розгляду справи, раніше ніж 20.06.2025, коли захисник Межирицький А.О. отримав копію оскаржуваної постанови суду від 22.05.2025, та відповідно й подати апеляційну скаргу.
 
Посилання захисника Межирицького А.О., як на підставу поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, на те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про дату та час розгляду справи, оскільки не отримував повістку про виклик до суду першої інстанції і розгляд справи відбувся без його присутності, а оскаржувану постанову суду представник Валюха С.І. отримав лише 20.06.2025, є непереконливими, адже з матеріалів справи слідує, що 19.05.2025 місцевим судом на номер телефону ОСОБА_1 - НОМЕР_1 , який було повідомлено ним працівникам поліції під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, було направлено SMS-повідомлення щодо документу «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій» на 22.05.2025 13:10:00, яке було доставлено одержувачу ОСОБА_1 19.05.2025 11:32:31 (а.с. 8).
При цьому, діючим КУпАП початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови і цей строк ніяким чином не пов`язаний з отриманням копії судового рішення.
 
Щодо посилання захисника Межирицького А.О. на те, що у матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про намір отримувати судову повістку в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, тому надіслання судом судової повістки у виді SMS-повідомлення на мобільний номер телефону не вважається належними повідомленням про розгляд справи, передбаченим для такої ситуації законом, то вони є безпідставними, оскільки добровільне надання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,  працівникам поліції номеру свого мобільного телефону, який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, свідчить про її згоду щоб цей засіб комунікації використовувався судом для її повідомлень, здійснених як по телефону, так і шляхом направлення SMS-повідомлень.
 
До того ж слід вказати й про те, що, як вбачається з матеріалів справи, захисник Межирицький А.О. вже звертався з апеляційною скаргою на вказану постанову суду від 22 травня 2025 року та порушував перед судом апеляційної інстанції питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тими ж обставинами, однак постановою Київського апеляційного суду від 09 липня 2025 року було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови від 22 травня 2025 року, оскільки в поданому клопотанні захисником Межирицьким А.О. не наведено об`єктивних причин, які йому перешкоджали вчасно подати апеляційну скаргу.
 
За таких обставин, відсутні підстави для поновлення захиснику                  Межирицькому А.О. строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які він посилається, з урахуванням зазначених вище обставин, не є поважними.
 
          Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
 
Оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не надано, а обставини, на які він посилається, не є поважними і не підлягають визнанню поважними, то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути захиснику Межирицькому А.О.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 
 
п о с т а н о в и л а:
 
Відмовити захиснику Межирицькому А.О. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 22 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4                   ст. 121КУпАП стосовно ОСОБА_1 .
 
Апеляційну скаргу повернути захиснику Межирицькому А.О.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
                    Суддя 
            Київського апеляційного суду                                       Горб І.М.