УХВАЛА
15 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 947/28184/24
провадження № 61-11092ск25 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 
2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 червня 2025 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Одеської обласної прокуратури, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури,
ВСТАНОВИВ:
27 серпня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Іванцова З. А., через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 червня 2025 року 
у зазначеній справі.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду 
та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів 
з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша 
статті 390 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів 
з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
За відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржену постанову Одеський апеляційний суд ухвалив 12 червня 2025 року, 
відомості про складення повного тексту постанови відсутні. Касаційну скаргу 
до Верховного Суду заявник ОСОБА_1 надіслав через підсистему «Електронний суду» 27 серпня 2025 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження. 
У касаційній скарзі заявник вказує на те, що повний текст оскарженої постанови суду апеляційної інстанції заявник отримав 22 серпня 2025 року, на підтвердження чого надано докази (роздруківку картки руху документа).   
Разом із тим зі змісту касаційної скарги не вбачається клопотання (заяви)
про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу.
Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна 
скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави 
для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк 
або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Отже, заявнику слід подати до суду касаційної інстанції заяву (клопотання)
про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести підстави для його поновлення, оскільки безпідставне поновлення строку 
на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої 
статті 394 цього Кодексу (абзац другий частини третьої статті 393 ЦПК).
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення указаних недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 12 червня 2025 рокузалишити без руху. 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                     І. В. Литвиненко