ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 жовтня 2025 року           справа №360/1550/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Геращенка І.В., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року (повне судове рішення складено 09 травня 2025 року) у справі № 360/1550/24 (суддя в І інстанції Кисельова Є.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                           УСТАНОВИВ:

Адвокат Галкін Вячеслав Леонідович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі – Управління, ГУ ПФУ в Хмельницькій області), з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 01.11.2024 №122950001057;
- зобов`язати Управління розглянути повторно заяву позивача від 26.10.2024 про перерахунок пенсії, зарахувавши до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею періоди роботи: з 29.11.1988 по 16.11.1990 - строкова військова служба; з 21.01.1991 по 21.01.1991 учнем гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 09.04.1991 по 10.04.1991, з 16.04.1991 по 16.04.1991, з 08.06.1991 по 10.06.1991, з 30.01.1992 по 30.01.1992, з 02.03.1992 по 03.03.1992, з 05.03.1992 по 06.03.1992, з 19.03.1992 по 19.03.1992, з 19.05.1992 по 22.05.1992, з 26.05.1992 по 28.05.1992, з 02.06.1992 по 05.06.1992, з 09.06.1992 по 09.06.1992, з 20.10.1997 по 21.10.1997, з 04.05.1998 по 22.06.1998, з 15.03.1999 по 23.03.1999, з 27.03.1999 по 20.04.1999 гірником з повним робочим днем під землею на шахті «Золоте» Виробничого об`єднання «Первомайськвугілля»; з 10.03.2000 по 10.03.2000 - гірником підземним з повним робочим днем під землею, з 04.08.2000 по 16.09.2000, з 18.09.2000 по 18.10.2000 учнем гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею, з 10.11.2000 по 11.11.2000 гірником з ремонту гірничих виробок у ДВАТ шахтоуправління «Золоте» ДП ДХК «Первомайськвугілля»; з 30.08.2001 по 31.08.2001, з 06.12.2001 по 07.12.2001, з 04.03.2002 по 05.03.2002, з 06.05.2002 по 07.05.2002, з 20.06.2002 по 20.06.2002, з 13.08.2002 по 13.08.2002, з 07.10.2002 по 10.10.2002, з 29.10.2002 по 29.10.2002, з 23.12.2002 по 24.12.2002, з 27.02.2003 по 28.02.2003, з 17.04.2003 по 18.04.2003, з 23.06.2003 по 24.06.2003, з 18.09.2003 по 20.09.2003, з 04.12.2003 по 05.12.2003, з 09.02.2004 по 10.02.2004, з 08.04.2004 по 09.04.2004, з 26.05.2004 по 26.05.2004, з 19.07.2004 по 20.07.2004, з 04.09.2004 по 10.09.2004, з 13.12.2004 по 14.12.2004, з 26.01.2005 по 26.01.2005, з 14.02.2005 по 15.02.2005, з 21.04.2005 по 22.04.2005, з 28.07.2005 по 29.07.2005, з 14.09.2005 по 14.09.2005, з 03.10.2005 по 06.10.2005 гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею.
В обґрунтування позовну зазначено наступне.
26.10.2024 позивач засобами вебпорталу ПФУ звернувся з заявою про перерахунок пенсії, в якій просив зарахувати до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею за Списком №1 спірних періодів роботи.
Заява позивача в порядку екстериторіальності була розглянута відповідачем – Головним управлінням ПФУ в Хмельницькій області, яке вказані періоди відмовилося зараховувати до пільгового підземного стажу за Списком №1 та прийняло рішення від 01.11.2024 №122950001057 про відмову у перерахунку пенсії.
Як на підставу відмови у перерахунку зазначило, що у військовому квитку позивача містяться виправлення, а тому строкову службу неможливо зарахувати до пільгового стажу, а інші періоди трудової діяльності, які позивач просить зарахувати до пільгового стажу, він нібито не працював повний робочий день під землею.
Представник позивача вважає, що оскільки стаж позивача підтверджується належними документами, рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.11.2024 №122950001057 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Управління повторно розглянути заяву позивача від 26.10.2024 про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Головне управління не порушувало прав позивача на отримання пенсії, а тому суд безпідставно задовольнив позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003.
26.10.2024 позивач звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, а саме перерахування пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами та зарахування до пільгового підземного стажу за Списком №1 раніше не врахованого стажу та періоду військової служби.
До заяви про перерахунок пенсії ОСОБА_1 надав, зокрема, трудову книжку від 08.01.1991 серії НОМЕР_1 та військовий квиток від 27.11.1988 серії НОМЕР_2 .
Згідно довідок відокремленого підрозділу шахта «Золоте» державного підприємства «Первомайськвугілля» ОСОБА_1 зараховано весь період роботи з повним робочим днем під землею.
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.11.2024 №122950001057 відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, згідно поданої заяви від 26.10.2024.
Відповідач просить суд взяти до уваги, що відсутні підстави для зарахування до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею за Списком №1:
- періоду строкової військової служби з 29.11.1988 по 16.11.1990, оскільки у військовому квитку від 27.11.1988 серії НОМЕР_2 наявні виправлення у періодах проходження військової служби;
- з 21.01.1991 по 21.01.1991 – учнем гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 09.04.1991 по 10.04.1991, з 16.04.1991 по 16.04.1991, з 08.06.1991 по 10.06.1991, з 30.01.1992 по 30.01.1992, з 02.03.1992 по 03.03.1992, з 05.03.1992 по 06.03.1992, з 19.03.1992 по 19.03.1992, з 19.05.1992 по 22.05.1992, з 26.05.1992 по 28.05.1992, з 02.06.1992 по 05.06.1992, з 09.06.1992 по 09.06.1992, з 20.10.1997 по 21.10.1997, з 04.05.1998 по 22.06.1998, з 15.03.1999 по 23.03.1999, з 27.03.1999 по 20.04.1999 – гірником з повним робочим днем під землею на шахті «Золоте» Виробничого об`єднання «Первомайськвугілля»; з 10.03.2000 по 10.03.2000 - гірником підземним з повним робочим днем під землею, з 04.08.2000 по 16.09.2000, з 18.09.2000 по 18.10.2000 – учнем гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею, з 10.11.2000 по 11.11.2000 – гірником з ремонту гірничих виробок у ДВАТ шахтоуправління «Золоте» ДП ДХК «Первомайськвугілля»; з 30.08.2001 по 31.08.2001, з 06.12.2001 по 07.12.2001, з 04.03.2002 по 05.03.2002, з 06.05.2002 по 07.05.2002, з 20.06.2002 по 20.06.2002, з 13.08.2002 по 13.08.2002, з 07.10.2002 по 10.10.2002, з 29.10.2002 по 29.10.2002, з 23.12.2002 по 24.12.2002, з 27.02.2003 по 28.02.2003, з 17.04.2003 по 18.04.2003, з 23.06.2003 по 24.06.2003, з 18.09.2003 по 20.09.2003, з 04.12.2003 по 05.12.2003, з 09.02.2004 по 10.02.2004, з 08.04.2004 по 09.04.2004, з 26.05.2004 по 26.05.2004, з 19.07.2004 по 20.07.2004, з 04.09.2004 по 10.09.2004, з 13.12.2004 по 14.12.2004, з 26.01.2005 по 26.01.2005, з 14.02.2005 по 15.02.2005, з 21.04.2005 по 22.04.2005, з 28.07.2005 по 29.07.2005, з 14.09.2005 по 14.09.2005, з 03.10.2005 по 06.10.2005 – гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею в СП шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля»; з 01.04.2011 по 30.04.2011, з 04.05.2011 по 04.05.2011 – учнем гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, з 26.10.2011 по 27.10.2011, з 09.02.2012 по 10.02.2012, з 19.11.2012 по 20.11.2012, з 04.04.2013 по 05.04.2013, з 18.10.2013 по 19.10.2013, з 20.11.2013 по 20.11.2013, з 06.12.2013 по 06.12.2013, з 22.06.2015 по 23.06.2015, з 12.02.2016 по 13.02.2016, з 27.05.2016 по 27.05.2016, з 15.06.2016 по 15.06.2016, з 29.03.2017 по 29.03.2017, з 06.04.2017 по 06.04.2017, з 24.05.2018 по 25.05.2018, з 16.05.2019 по 17.05.2019, з 26.12.2019 по 27.12.2019, з 01.04.2020 по 31.03.2022 – гірником очисного забою з повним робочим днем під землею у ВП шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля», оскільки відсутні документи, які б підтверджували повний робочий день під землею.
Відповідач посилається на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04.03.2020 по справі № 155/1180/17 дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування до стажу роботи періодів роботи зазначених в трудовій книжці, яка не оформлена в установленому порядку. В трудовій книжці містяться відомості лише про прийняття та звільнення з роботи, які б уточнювали пільговий характер роботи, відсутні.
Також, відповідач посилається на правову позицію викладену в рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.05.2018 по справі №682/289/18, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 17.09.2018, де суд першої інстанції дійшов до висновку про неможливість зарахування періоду роботи з 15.02.1983 по 02.01.1995 та з 02.01.1995 по 18.01.2005 до пільгового стажу роботи за Списком №2,оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць.
Як на підставу своїх заперечень відповідач посилається на те, що зарахування періоду роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, призначення, нарахування та виплата пенсії відноситься виключно до функцій органів Пенсійного фонду України.
Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Відповідач вважає вимогу про зарахування стажу позивача є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.
Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного суду від 06.03.2018 № 754/14898/15-а, від 01.10.2019 № 804/3646/18, від 21.12.2019 № 663/574/17.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, з таких підстав.

ОСОБА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить відповідна довідка від 14.11.2022 № 1201-5002320081.  
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою від 26.10.2024, в якій просив зарахувати до пільгового підземного стажу за Списком №1 раніше не врахованого стажу, а саме: з 29.11.1988 по 16.11.1990 - строкова військова служба; з 21.01.1991 по 21.01.1991 – учнем гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 09.04.1991 по 10.04.1991, з 16.04.1991 по 16.04.1991, з 08.06.1991 по 10.06.1991, з 30.01.1992 по 30.01.1992, з 02.03.1992 по 03.03.1992, з 05.03.1992 по 06.03.1992, з 19.03.1992 по 19.03.1992, з 19.05.1992 по 22.05.1992, з 26.05.1992 по 28.05.1992, з 02.06.1992 по 05.06.1992, з 09.06.1992 по 09.06.1992, з 20.10.1997 по 21.10.1997, з 04.05.1998 по 22.06.1998, з 15.03.1999 по 23.03.1999, з 27.03.1999 по 20.04.1999 – гірником з повним робочим днем під землею на шахті «Золоте» Виробничого об`єднання «Первомайськвугілля»; з 10.03.2000 по 10.03.2000 гірником підземним з повним робочим днем під землею, з 04.08.2000 по 16.09.2000, з 18.09.2000 по 18.10.2000 – учнем гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею, з 10.11.2000 по 11.11.2000 – гірником з ремонту гірничих виробок у ДВАТ шахтоуправління «Золоте» ДП ДХК «Первомайськвугілля»; з 30.08.2001 по 31.08.2001, з 06.12.2001 по 07.12.2001, з 04.03.2002 по 05.03.2002, з Документ сформований в системі «Електронний суд» 08.12.2024 5 06.05.2002 по 07.05.2002, з 20.06.2002 по 20.06.2002, з 13.08.2002 по 13.08.2002, з 07.10.2002 по 10.10.2002, з 29.10.2002 по 29.10.2002, з 23.12.2002 по 24.12.2002, з 27.02.2003 по 28.02.2003, з 17.04.2003 по 18.04.2003, з 23.06.2003 по 24.06.2003, з 18.09.2003 по 20.09.2003, з 04.12.2003 по 05.12.2003, з 09.02.2004 по 10.02.2004, з 08.04.2004 по 09.04.2004, з 26.05.2004 по 26.05.2004, з 19.07.2004 по 20.07.2004, з 04.09.2004 по 10.09.2004, з 13.12.2004 по 14.12.2004, з 26.01.2005 по 26.01.2005, з 14.02.2005 по 15.02.2005, з 21.04.2005 по 22.04.2005, з 28.07.2005 по 29.07.2005, з 14.09.2005 по 14.09.2005, з 03.10.2005 по 06.10.2005 – гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею в СП шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля»; з 01.04.2011 по 30.04.2011, з 04.05.2011 по 04.05.2011 учнем гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, з 26.10.2011 по 27.10.2011, з 09.02.2012 по 10.02.2012, з 19.11.2012 по 20.11.2012, з 04.04.2013 по 05.04.2013, з 18.10.2013 по 19.10.2013, з 20.11.2013 по 20.11.2013, з 06.12.2013 по 06.12.2013, з 22.06.2015 по 23.06.2015, з 12.02.2016 по 13.02.2016, з 27.05.2016 по 27.05.2016, з 15.06.2016 по 15.06.2016, з 29.03.2017 по 29.03.2017, з 06.04.2017 по 06.04.2017, з 24.05.2018 по 25.05.2018, з 16.05.2019 по 17.05.2019, з 26.12.2019 по 27.12.2019, з 01.04.2020 по 31.03.2022 – гірником очисного забою з повним робочим днем під землею у ВП шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля».
Заява від 26.10.2024 була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
За результатами розгляду зазначеної заяви відповідачем було прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 01.11.2024 № 122950001057 (далі – рішення від 01.11.2024 № 122950001057).
Зі змісту рішення від 01.11.2024 № 122950001057 вбачається, що відповідачем розглянуто заяву від 26.10.2024 (веб-портал) ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами та зарахування до пільгового підземного стажу за Списком 1 раніше не врахованого стажу, військової служби.
Згідно довідок відокремленого підрозділу шахта „Золоте" державного підприємства ,,Первомайськвугілля" ОСОБА_1 зараховано весь період роботи з повним робочим днем під землею, зазначені у заяві періоди роботи ОСОБА_1 не працював повний робочий день під землею. У військовому квитку від 27.11.1988 серії НОМЕР_2 наявні виправлення в періодах проходження військової служби. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до часини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон - №1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Відповідно до приписів частин 1, 2, 4 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 114 Закону №1058-IV визначено порядок та умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, передбаченої Списком №1 (у даному випадку), та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах і досягнення відповідного віку, встановленого законом.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Частиною 1статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Щодо доводів відповідача про неможливість зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи відповідно до ст. 114 Закону №1058-IV, зазначених у заяві від 26.10.2024 через не підтвердження зайнятості повний робочий день під землею, суд зазначає таке.
Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Вказані положення кореспондуються х приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, відповідно до яких трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Статтею 48 Кодексу Законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до п. 2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).
Аналогічні за змістом положення містить Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20 червня 1974 року №162 (надалі - Інструкція №162).
Системний аналіз вищезазначених положень, дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств.
Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові № 687/975/17 від 21.02.2018, в якій суд касаційної інстанції вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Більше того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 "Про трудові книжки працівників" № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Відповідні положення містить і Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 20 вказаного Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 16.05.2019 у справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17, від 10.12.2020 у справі №372/403/17.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №439/1148/17.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки, відповідних записів у ній або у трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону № 1788-XII).
Судом встановлено, що для підтвердження наявного страхового стажу позивачем до органу Пенсійного фонду України і заявою від 26.10.2024 було надано копію трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 08.01.1991, яка також наявна в матеріалах справи.
Судом встановлено, що рішення від рішення від 01.11.2024 № 122950001057 не містить посилань відносно того, в чому полягає неповнота або невідповідність записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 08.01.1991 вимогам Інструкцій № 162 та 58, а також відсутності чи неповноти відомостей, які підтверджують роботу позивача повний робочий день під землею відповідно до вимог статті 114 Закону №1058-IV ст. 114 Закону №1058-IV.
При цьому посилання відповідача в оскаржуваному рішенні про те, що згідно довідок відокремленого підрозділу шахта «Золоте державного підприємства «Первомайськвугілля» ОСОБА_1 зараховано весь період роботи з повним робочим днем під землею, зазначені у заяві періоди роботи ОСОБА_1 не працював повний робочий день під землею, - не заслуговують на увагу.
Так, ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2025 року у відповідача витребувано копію пенсійної справи (повністю) ОСОБА_1 .
На виконання цієї ухвали надано матеріали, серед яких будь-яких довідок не надано, тобто, відповідачем не доведено обґрунтованість зазначених доводів. 
З огляду на викладене, періоди роботи ОСОБА_1 з 21.01.1991 по 21.01.1991, з 09.04.1991 по 10.04.1991, з 16.04.1991 по 16.04.1991, з 08.06.1991 по 10.06.1991, з 30.01.1992 по 30.01.1992, з 02.03.1992 по 03.03.1992, з 05.03.1992 по 06.03.1992, з 19.03.1992 по 19.03.1992, з 19.05.1992 по 22.05.1992, з 26.05.1992 по 28.05.1992, з 02.06.1992 по 05.06.1992, з 09.06.1992 по 09.06.1992, з 20.10.1997 по 21.10.1997, з 04.05.1998 по 22.06.1998, з 15.03.1999 по 23.03.1999, з 27.03.1999 по 20.04.1999, з 10.03.2000 по 10.03.2000, з 04.08.2000 по 16.09.2000, з 18.09.2000 по 18.10.2000, з 10.11.2000 по 11.11.2000, з 30.08.2001 по 31.08.2001, з 06.12.2001 по 07.12.2001, з 04.03.2002 по 05.03.2002, з 06.05.2002 по 07.05.2002, з 20.06.2002 по 20.06.2002, з 13.08.2002 по 13.08.2002, з 07.10.2002 по 10.10.2002, з 29.10.2002 по 29.10.2002, з 23.12.2002 по 24.12.2002, з 27.02.2003 по 28.02.2003, з 17.04.2003 по 18.04.2003, з 23.06.2003 по 24.06.2003, з 18.09.2003 по 20.09.2003, з 04.12.2003 по 05.12.2003, з 09.02.2004 по 10.02.2004, з 08.04.2004 по 09.04.2004, з 26.05.2004 по 26.05.2004, з 19.07.2004 по 20.07.2004, з 04.09.2004 по 10.09.2004, з 13.12.2004 по 14.12.2004, з 26.01.2005 по 26.01.2005, з 14.02.2005 по 15.02.2005, з 21.04.2005 по 22.04.2005, з 28.07.2005 по 29.07.2005, з 14.09.2005 по 14.09.2005, з 03.10.2005 по 06.10.2005, з 01.04.2011 по 30.04.2011, з 04.05.2011 по 04.05.2011, з 26.10.2011 по 27.10.2011, з 09.02.2012 по 10.02.2012, з 19.11.2012 по 20.11.2012, з 04.04.2013 по 05.04.2013, з 18.10.2013 по 19.10.2013, з 20.11.2013 по 20.11.2013, з 06.12.2013 по 06.12.2013, з 22.06.2015 по 23.06.2015, з 12.02.2016 по 13.02.2016, з 27.05.2016 по 27.05.2016, з 15.06.2016 по 15.06.2016, з 29.03.2017 по 29.03.2017, з 06.04.2017 по 06.04.2017, з 24.05.2018 по 25.05.2018, з 16.05.2019 по 17.05.2019, з 26.12.2019 по 27.12.2019, з 01.04.2020 по 31.03.2022 підлягають зарахуванню до його страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.
Суд зазначає, що позивачем до заяви від 26.10.2024 та до матеріалів адміністративної справи було надано копію військового квитка серії НОМЕР_2 від 27.11.1988, відповідно до якого ОСОБА_1 був призваний на військову службу 29.11.1988 та звільнено у запас 16.11.1990.
Відповідачем у спірному рішенні зазначено, що у військовому квитку серії НОМЕР_2 від 27.11.1988 наявні виправлення в періодах проходження позивачем військової служби.
При цьому,  ГУ ПФУ  в Хмельницькій області чітко не зазначено відомостей відносно того, в чому саме та в якому періоді або періодах проходження військової служби у військовому квитку позивача наявні відповідні виправлення, а судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що під час вирішення питання щодо перерахунку пенсії у зв`язку із зарахуванням  до страхового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV мають бути враховані відомості його військового квитка серії НОМЕР_2 від 27.11.1988 щодо проходження військової служби за період з 29.11.1988 по 16.11.1990.
Аналіз застосованих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області підзаконних нормативно-правових актів при прийнятті рішення від 01.11.2024 № 122950001057 свідчить, що вони суперечать положенням норм діючих законів, які регламентують пенсійне забезпечення позивача, відтак вони безпідставно були прийняті до уваги відповідачем при відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивача.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області  від 01.11.2024 № 122950001057 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 є таким, що не відповідає критеріям визначеним частиною другою статті 2 КАС України, дотримання яких перевіряє адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, внаслідок чого підлягає скасуванню.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає таке.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.
Оскільки вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією органів Пенсійного фонду України, враховуючи, що протиправні дії відповідача полягали саме у прийнятті протиправного рішення, з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним),а саме:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.11.2024 №122950001057 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.10.2024 про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача ГУ ПФУ в Хмельницькій області не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог із обранням належного способу захисту порушених прав.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року у справі № 360/1550/24 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 15 жовтня 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                                   І. В. Сіваченко

                                                                                                              І. В. Геращенко

                                                                                                              Т. Г. Гаврищук